Справа № 380/7165/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7165/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести донарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з урахуванням раніше виплаченої суми та із включенням до грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на підставі рішення суду по справі № 380/1808/20, яка в останній місяць служби склала 3 902,32 грн;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на день звільнення з військової служби позивач не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право під час проходження військової служби, а саме йому не була виплачена у повному обсязі індексація грошового забезпечення. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/1808/20 від 15.04.2020, яке набрало законної сили 16.06.2020, військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 03.10.2018 у сумі 99 613,06 грн. Вказує, що через невиплату індексації, грошова допомога при звільненні, передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплачена без урахування сум індексації грошового забезпечення, що свідчить про протиправність дій суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою від 05.05.2021 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 17.06.2021 (вх. № 44050) у якому зазначає, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

Індексація це встановлений актами законодавства України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання купівельної спроможності їхніх грошових доходів, особливо соціальних вразливих верств населення та не являється складовою грошового забезпечення військовослужбовців. Таким чином нарахування та виплата індексації грошового забезпечення майору ОСОБА_1 , здійснена при виконанні судового рішення по справі № 380/1808/20, не вплинула на розмір його місячного грошового забезпечення, яке враховується при визначенні розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Отже, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 , виплачена в сумі 149173,05 грн., перерахунку не підлягає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 23.03.2021 (вх. № 45158).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Наказом КСВ ЗСУ від 12.09.2018 № 407 позивача звільнено у запас за підпунктом к пункту 2 частини третьої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.10.2018 № 233 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/1808/20 від 15.04.2020, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 17.06.2016 по 03.10.2018; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.06.2016 по 03.10.2018 у сумі 99613,06 грн; у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 17.06.2016 по 03.10.2018 відмовлено повністю; стягнуто з військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.

Представник позивача, звернувся до відповідача щодо здійснення йому перерахунку та доплати грошової допомоги при звільненні (із включенням до грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, що була нарахована та виплачена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили).

У відповіді від 23.04.2021 № 1917/1 на вищезазначений запит, відповідачем повідомлено, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення майору ОСОБА_1 , здійснена на виконання судового рішення у справі № 380/1808/20 не вплинула на розмір його місячного грошового забезпечення, яке враховується при визначені розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби ОСОБА_1 виплачена у розмірі 149173,05 грн перерахунку не підлягає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно п. 1 розділу XXXII наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (далі - Порядок № 260).

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою (п. 5 розділу XXXII Порядку № 260).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Згідно з ст. 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ (далі Закон № 2017-ІІІ) визначено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 цього Закону, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, в тому числі для військовослужбовців.

Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає таке.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер.

Натомість, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справ № 820/5286/17 від 19.03.2020.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі № 380/1808/20, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 17.06.2016 по 03.10.2018; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.06.2016 по 03.10.2018 у сумі 99613,06 грн; у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 17.06.2016 по 03.10.2018 відмовлено повністю; стягнуто з військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.

Виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено 24.03.2021 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі № 380/1808/20, тобто після звільнення позивача зі служби та нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що індексація грошового забезпечення є складовими місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку суду про протиправні дії відповідача щодо відмови провести перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні позивачу, передбаченої ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на підставі рішення суду по справі № 380/1808/20, з урахуванням раніше виплачених сум.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн суд зазнаячає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Професійна правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Хлопецьким О.О., на підставі договору про надання правової допомоги від 29.03.2021 № 108-21.

Вид наданих послуг професійної правової допомоги, їх тривалість та вартість підтверджується актом виконаних робіт від 29.04.2021.

Згідно з актом виконаних робіт від 29.04.2021 вартість наданих послуг позивачу становить 3000,00 грн (усна консультація, аналіз правовідносин, 30 хв. - 500 грн; вивчення судової практики у подібних правовідносинах 60 хв. - 500 грн; написання позовної заяви та формування повного пакету документів для подачі до суду (2 год. - 2 000 грн).

Оплата послуг за правову допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.03.2021 № 108-21здійснена в розмірі 3 000 грн, що підтверджується довідкою про проведення готівкової оплати від 29.04.2021.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача у відзиві на заяву зазначає, що витрати на правову допомогу є неспівмірними із складністю справи та обсягом викладених адвокатом робіт (наданих послуг).

Таким чином, враховуючи доводи відповідача, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 передбаченої ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на підставі рішення суду по справі № 380/1808/20, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 908,00 грн судових витрат.

5. Стягнути військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1500, 00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 31.08.2021.

Суддя Кедик М.В.