Справа № 752/6294/21
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/6294/21
Провадження № 2-а/752/251/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

секретаря судового засідання - Венгерчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону в особі Няньчура О.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд постанову про накладання адміністративного стягнення № 150191 від 25.02.2021р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП визнати протиправною, скасувати постанову, справу закрити, стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до довідки про внутрішньо переміщену особу, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 .

20.01.2021р. вона перетнула український кордон на КПАА «Новотроїцьке» в бік тимчасово окупованої території України з дозволу «Міжвідомчого оперативного штабу». Причини в`їзду - тяжка хвороба батька, який потребує постійного догляду з боку родичів. 25.02.2021р. о 02:50 год. перетнула український кордон в пункту пропуску «Гоптівка».

25.02.2021р. начальником віпс (тип А) впс «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітаном Няньчуром О.С. постановою визнано позивачку винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Позивачка вважає постанову про адміністративне правопорушення незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Позивачка вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.204-2 КУпАП, вказує, що не було роз`яснено права, місця перетину державного кордону; пояснення надавала, відповідно до зразка, який їй було надано співробітником прикордонної служби в умовах тиску.

Позивачка вказує, що є загальновідомим фактом блокування незаконними збройними формуваннями виїзду громадян України з тимчасово окупованих територій Сходу України через КПВВ з березня 2020р. Ті умови перетину лінії розмежування через КПВВ, які встановлені незаконними угруповуваннями, для позивача є неприйнятними.

У позові зазначається, відповідно до оскаржуваної постанови, позивачка визнана винною за перетин державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Крім того, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, оскільки положенням Порядку в`їду/виїзду осіб визначено, що на контрольному пункті в`їзду/виїзду здійснюються заходи контролю в`їду/виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Всупереч положенням ст.ст. 247,251 КУпАП відповідачам не було повно та об`єктивно з`ясовано наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення.

Позивачка просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 150191 від 25.02.2021р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та закрити справу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2021р. позовну заяву залишено без руху (а.с.18).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2021р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.24).

Відповідачем Адміністрацією Державної прикордонної служби України подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Зазначається, що начальником відділення інспекторів прикордонної служби (віпс) (тип А) ВПС «Дергачі» Няньчурою О.С. 25.02.2021р.було винесено оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-2 КУпАП у зв`язку з порушенням останньою порядку в`їзду на тимчасово окуповану частину територію України та виїзду з неї в межах у Донецької та Луганської областях.

Згідно до положення ст.222-1 КУпАП розглядати справи про адмінітративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, в тому числі і за ст.204-2 КУпАП, наділені органи Держвної прикордонної служби України.

25.02.2021р. прикордонним нарядом «Перевірка документів» в пункті пропуску «Гоптівка» було виявлено позивачку, яка прибула на в`їзд до України з території Російської Федерації. В письмових поясненнях капітану Няньчуру О.С. , позвачка зазначала, що 29.01.2021р. виїхала з підконтрольної території до тимчасово окупованої території (далі ТОТ) через КПВВ «Новотроїцьке», а 24.02.2021р. виїхала з ТОТ до Російської Федерації через закритий відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.02.2015р. № 106-р. «Про закриття пункті пропуску черз держвний кордон» пункт пропуску «Успенка».

Дії уповноваженої особи щодо складання оскаржуваного позивачкою постанови про адміністративне правопорушення, на думку відповідача, є правомірними і відповідають діючому законодавству.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить донаступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою № 150191 від 25.02.2021р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відпоівдальності і накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. за те, що 25.02.2021 року о 23-10 год., в пункті пропуску «Гоптівка» на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» була виявлена громадянка України ОСОБА_1 . Остання пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території Донецької області 29.01.2021р. через КПВВ «Новотроїцьке», а 24.02.2021р. перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.3 постанову КМ України від 17.07.2019р. № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областіх і виїзду осіб, переміщення товарі з таких територій», чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП (а.с.11). Постанова підписана позваичкаю без зуважень та зеперчень.

Не погоджуючись з постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності позивачка, зокрема, вказує на те, що посадовою особою не були взяті до уваги її пояснення щодо крайньої неохідності в з`язку з хворобою батька.

Як вбачається з письмових пояснень, ОСОБА_1 однозначно вказувала місце та час виїзду з ТОТ до Російської Федерації, зазначаючи при цьому, що до неї не застосувувались заходи фізичного та психологічного впливу з боку персоналу прикордоної служби. Також зобо`язувалась в подальшому не порушувати закони України. Пояснення здійснено на бланку, до позвиачки було доведено вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП щодо її прав, про що свідчить підпис позваички (а.с.46).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях» визначено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок, який визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861 затверджено перелік контрольних пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей.

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Положеннями п. 3, ч. 1 п. 9 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затверджене постановою KM України від 18.08.2010 № 751, встановлено, що у разі виникнення потреби у створенні умов для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю осіб, транспортних засобів, вантажів і товарів, зберігання транспортних засобів, використання розвантажувально-навантажувальної та іншої спеціалізованої техніки, застосування технічних і спеціальних засобів митного контролю, використання яких у пунктах пропуску обмежене або неможливе, на території окремих залізничних станцій, аеропортів (аеродромів), морських і річкових портів та на території, що суміщається з їх акваторіями, за рішенням Кабінету Міністрів України можуть створюватися пункти контролю (далі - пункт контролю). Пункти контролю, на які поширюється дія цього Положення, можуть функціонувати самостійно або для забезпечення діяльності у відповідних пунктах пропуску.

Відкриття, закриття (тимчасове закриття) пунктів пропуску та пунктів контролю здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Розпорядженням від 18.02.2015 № 106-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон» Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) «Маринівка», «Новоазовськ», «Успенка», «Іловайськ», «Квашине», «Донецьк», «Должанський», «Червона Могила», «Ізварине», «Красна Талівка», «Юганівка», «Герасимівка», « Петрівка », « Луганськ ».

З вищевикладеного вбачається, що в Україні функціонує відповідний порядок перетинання державного кордону України на шляхах міжнародного сполучення через спеціально виділені території місцевості з комплексом технічних засобів і споруд, які забезпечують право осіб на вільне пересування з дотриманням встановлених правил та функціонують на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

Не погоджується суд з довододами позовної заяви про те, що незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Перетинання державного кардону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку ст.9 Закону Укарїни «Про державний кордон».

Положеннями ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Примаючи до уваги, що Російська Федерація здійснює тимчасову окупацію частини території України за допомогою зброених формувань Російської Федерації, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, законодавцем визначено спеціальний порядок перетину меж ТОТ (в`їзд/виїзд) через контрольні пункти в`їзд/виїзд, ст.12 Закону України «Про особливості деражвної політики із забезпечення держаного суверенітету Укарїни на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 2031 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі, статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, складання та підписання оспорюваної постанови від 25.02.2021р. № 150191 здійснено уповноваженою на те особою.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст.ст. 256, 280 КпАП України, вважає, що посадовою особою повністю були з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем вимог статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VIII від 18.01.2018 р., а саме: порушення порядоку виїзду з тимчасово окупованої території України, а відтак вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України, судом не встановлені. За таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необгрунтованими.

Зібрані посадової особою докази про вчинення позивачем правопорушення є належними та допустимими. Зібрання доказів відповідають встановленому законом порядку, повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них позивача.

У позові міститься посилання на те, що позвиачка діяла в стані крайньої необхідності, а тому не підлягає адміністративній відповідальності, не приймаються до уваги, оскільки зі ст. 18 КУпАП вбачається, що під крайньою необхідністю маються на увазі дії, направлені на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Проте, позивачем не надано беззаперечних доказів того, що її дії були пов`язані саме з вказаними обставинами.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями КУпАП, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,9,10,73-77,139,241-246,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону в особі Няньчура О.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Слободянюк