Справа № 520/15721/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31.08.2021 № 520/15721/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову «Про відкриття виконавчого провадження» №ВП 65827872 від 17 червня 2021 року, що винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Буселом Володимиром Олександровичем, - в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамс девелопмент груп» виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» №ВП 65827872 від 17 червня 2021 року, що винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Буселом Володимиром Олександровичем, - в частині визначення для Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамс девелопмент груп» розміру мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову «Про стягнення виконавчого збору» №ВП 65827872 від 17 червня 2021 року, що винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Буселом Володимиром Олександровичем, - в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамс девелопмент груп» виконавчого збору.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дії, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що оскаржувані постанови «Про відкриття виконавчого провадження» №ВП65827872, «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» №ВП65827872, «Про стягнення виконавчого збору» №ВП65827872 від 17 червня 2021 року винесені на підставі наказу Господарського суду м. Києва №905/3496/16 виданого 14.06.2021, яким постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №6 від 25.01.2014, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Анікіною І.О., та зареєстрований в реєстрі за №202/05, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Адамс Девелопмент Груп», а саме нежитлове приміщення в підвалі на першому та другому поверхах житлового будинку літ. А-11, загальною площею 346,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, буд. 90В, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як вбачається з позовної заяви, предметом даного спору є дії державного виконавця по виконанню вищезазначеного судового рішення, прийнятого в порядку Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України встановлено, що Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 340 ГПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга подається до суду, яким було постановлено рішення, на підставі якого винесено оскаржувану постанову.

Відповідно ч. 2 ст. 340 ГПК України про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

З позовної заяви вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження ВП №65827872 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом м. Києва.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законом встановлений інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні ними рішень ухвалених згідно з ГПК України, на підставі виконавчого документу, виданого загальним судом, при зверненні до суду сторони відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників, в зв`язку з чим вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження по справі.

Керуючись ст. 47, 238, 241, 246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП" (вул. Жилянська, буд. 31, м. Київ, 01033, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Господарського суду м. Києва в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.М.Панов