Справа № 160/8284/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 160/8284/20
адміністративне провадження № К/9901/29869/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 160/8284/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в задоволені заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною першою статті 328 КАС України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Отже, законодавством визначено, що обов`язковою умовою для реалізації такою особою права на касаційне оскарження є перегляд судового рішення в апеляційному порядку.
Скаржником подано касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року.
Разом з тим ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 відмовлено.
Тобто рішення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року не було переглянуто в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 судом апеляційної інстанції не переглядалося, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року.
У касаційній скарзі також визначено предметом оскарження ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку її подання та не наданням примірників апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Заявнику запропоновано протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали, надати суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Крім того, приписи пункту 1 частини другої статті 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання вимог ухвали до суду апеляційної інстанції від заявника апеляційної скарги надійшла заява про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою та примірник апеляційної скарги.
В обґрунтування підстав для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою скаржник зазначає, що про існування судового рішення суду першої інстанції він дізнався 12 березня 2021 року після отримання постанови Солом`янського районного відділу виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП № 64666114 від 04 березня 2021 року. Крім того зазначає, що копію судового рішення ним отримано 26 березня 2021 року та на підтвердження наведеного до заяви додано копію листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року № 13907/21.
Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що надаючи оцінку клопотанню апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом було здійснено відправку судового рішення від 09 жовтня 2020 року (трекінг номер листа 586) на поштову адресу відповідача (пр. Повітрофлотський, б.6, м. Київ, 03168). Проте, до суду повернувся поштовий конверт, в якому підставою повернення зазначено "адресат відсутній за вказаною адресою".
При цьому, оскаржуване судове рішення оприлюднене у Єдиному реєстрі судових рішень України 13 жовтня 2020 року за номером 92112686.
Водночас апеляційна скарга подана до відділення поштового зв`язку 19 березня 2021 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті, тобто з пропуском встановленого статею 295 КАС України строку.
Крім того, додана до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження копія листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року № 13907/21, свідчить, що судом було повторно надіслано на поштову адресу апелянта копію рішення від 09 жовтня 2020 року, отже наведені доводи причин пропуску строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність причин пропуску відповідачем звернення до суду з апеляційною скаргою.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані апелянтом причини пропуску не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.
Відтак, апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не подано доказів їх поважності, необґрунтовано наявності обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
З огляду на те, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного апелянтом строку відсутні.
Згідно пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в задоволені заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 160/8284/20 відмовлено.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України сторони, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особи, зацікавлені у її поданні, повинні вчиняти всі можливі та залежні від них дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав визнання неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення пункт 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 160/8284/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько М.В. Білак В.М. Соколов