Справа № 340/1022/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 340/1022/21

адміністративне провадження № К/9901/31184/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №340/1022/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженню №63977855;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. винести постанову про стягнення боргу з позивача в сумі 20 відсотків від заробітку (доходу).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, позов задоволено частково.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника від 22 грудня 2020 року у виконавчому провадженні №63977855 в частині накладення арешту на грошові кошти позивача в АТ "Комерційний банк "Приватбанк", що надходять на картковий рахунок, як виплати по безробіттю та аліменти. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Крім того, як вбачається з ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021, справу №340/1022/21 судом віднесено до категорії малозначних та розглянуто в порядку спрощеного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №340/1022/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.В. Калашнікова Н.М. Мартинюк