Справа № 160/15034/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-
30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 25.02.2021 року №Ф-767-53.
Ухвалою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що починаючи з 26.04.2017 року та по дату звернення з цією позовною заявою ОСОБА_1 господарської діяльності, як фізична особа-підприємець не здійснює та офіційно працевлаштована на посаді продавця.
Довідкою від 17.08.2021 року вих.№01-17/08/21 ФОП ОСОБА_2 підтверджує факт працевлаштування ОСОБА_1 на посаді продавця та довідкою про доходи від 17.08.2021 року вих.№17-08/21 позивач підтверджує факт отримання заробітної плати за період з квітня 2017 року по липень 2021 року з відповідними відрахуваннями із заробітної плати.
12.08.2021 року позивач шляхом подання відповідної заяви припинила діяльність фізичної особи-підприємця.
26 серпня 2021 року державним виконавцем Синельниківського ВДВС у СР ДО П-С МУМЮ (м. Дніпро) Драганом Олександром Євгенійовичем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
З заробітної плати позивача за вересень 2021 року буде стягнуто борг з єдиного соціального внеску, якого фактично не існує, більш того, який регулярно оплачувався роботодавцем позивача під час виплати останній заробітної плати.
Таким чином, звернення стягнення на і без того невелику заробітну плату боргових зобов`язань, яких фактично не існує та навіть не виникало, призведе до значного погіршення фінансового становища родини позивача та відсутність можливості належним чином забезпечувати малолітню дитину-сироту, опікуном якої являється ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.
Частинами першою, другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.
В той же час заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову, стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, з приводу порушення яких заявлено адміністративний позов.
Також при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно ч.ч.1,2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Керуючись ст.ст.150,154,156,241,243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.293,295 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник