Справа № 600/1572/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1572/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення лютого 2017 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 08.12.2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.01.2017 року по 08.12.2020 року в сумі 176709,77 грн., із застосуванням січня 2008 року як місяця за який здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 08.12.2020 року із застосуванням березня 2018 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доході населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

1.2. Ухвалою суду від 07.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. ОСОБА_1 , у період із 30.01.2017 року по 08.12.2020 року проходи військову службу за контрактом в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2020 року №249 позивача виключено зі списків особового складі частини та всіх видів грошового забезпечення.

2.2 Однак, представник позивача вказує, що відповідачем не в повному обсязі нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби.

2.3. Зазначає, що виходячи з відомостей які були надані військовою частиною, а саме довідки від 03.02.2021 року №76 та довідки від 03.02.2021 року було встановлено, що відповідач: у період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року протиправно застосовує лютий 2017 року, як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць); у період з 01.03.2018 року по 08.12.2020 року протиправно не враховує абзаци 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

2.4. Стверджує, що такі протиправні дії відповідача призвели до того, що позивачу в неповному обсязі здійснювалася нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, а в деякий період служби і взагалі не здійснювалася виплата індексації, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

2.5. Зокрема, зазначає, що загальна сума індексації грошового забезпечення, яка не була зарахована та виплачена відповідачем за період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року становить 49347,66 гривень.

2.6. Крім цього, представник позивач звертав увагу на те, що відповідачем протиправно, без дотримання вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, починаючи з 01 березня 2018 року не здійснювалась виплата індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 3289,57 грн в місяць, яка обчислена як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Таким чином, відповідачем за період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року протиправно не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення на суму 127362,11 грн.

2.7. Отже, на переконання представника позивача загальна сума не нарахованої та невиплаченої позивачу індексації грошового забезпечення з 30 січня 2015 року по 08 грудня 2020 року становить 176709,77 грн.

Позиція відповідача

2.8. 29.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.9. Так, представник відповідача зазначив, що індексація грошового забезпечення не може вважатися складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, і проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Крім цього, відповідач звертав увагу на те, що в межах наявного фінансового ресурсу не було можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України.

2.10. Крім цього, представник відповідача вважає безпідставними доводи позивача щодо зобов`язання здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року, оскільки у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 (далі - Постанова №1013) починаючи з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Вказано, що Постановою №1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01 грудня 2015 року, але й визначено базовий місяць - січень 2016 року, з урахуванням якого і подальшому й здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, у тому числі й військовослужбовцям.

2.11. Щодо вимог позивача про невиплату їй індексації грошового забезпечення у повному розмірі за період з 01 березня 2018 року по день звільнення з військової служби відповідач вказав, що згідно з положенням Порядку №1078 обов`язок щодо визначення суми індексації покладається безпосередньо на роботодавця. На даний час нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з урахуванням висновків суду позивачу не здійснювалось, що виключає можливість встановлення факту порушення прав позивача щодо правильного нарахування та виплати їй індексації грошового забезпечення. Крім цього, відповідач наголосив, що позивачу здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з грудня 2018 року.

2.12. Стосовно самостійно розрахованої позивачем суми індексації грошового забезпечення за спірний період, то така, на думку представника відповідача, розрахована невірно та є безпідставною. Такі розрахунки мають здійснюватися безпосередньо відповідачем як органом, в якому позивач проходила службу, тобто дані повноваження є дискреційними. З урахуванням наведеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Наказом військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2020 року №242 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 08 грудня 2020 року (а.с. 13).

3.2. Як вбачається зі змісту довідки від 03.02.2021 року №76 про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації за період з січня 2017 року по лютий 2018 року, при розрахунку індексації позивачу відповідач застосував базовий місяць - лютий 2017 року, за період з березня 2018 року по 08 грудня 2020 року - березень 2018 року (а.с. 14).

3.3. Судом також встановлено, що згідно з довідкою про грошове забезпечення позивача з січня 2017 року по 08 грудня 2020 року його посадовий оклад за період з січня 2017 року по лютий 2018 року становив 530,00 грн, з березня 2018 року по квітень 2018 року - 2640,00 грн, у травні 2018 року 2976,77 грн; з червня 2018 року по грудень 2018 року 3000,00 грн.; у січні 2019 року 3425,80 гнр; з лютого 2019 року по липень 2020 року 3440,00 грн; у серпні 2020 року 3900,64 грн; з вересня 2020 року по жовтень 2020 року 3950,00 грн; у листопаді 2020 року 3882,00 грн; у грудні 2020 року (по 08 грудня) 887,74 грн (а.с. 15).

3.4. Судом досліджено наявний у матеріалах справи лист Міністерства соціальної політики України від 23 червня 2020 року №76/0/214-20, виданого за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 (представник позивача у даній справі), починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно із рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме з лютого 2008 року. Крім цього, вказано, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 6 Порядку із січня 2015 року індексація грошових доходів громадян здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів (а.с. 19).

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Позивач у цій справі оскаржує дії відповідача щодо невірної виплати йому індексації грошового забезпечення, а саме помилкове встановлення лютого 2017 року як місяць, за яким здійснювалось обчислення індексації грошового забезпечення за період з січня 2017 року по лютий 2018 року, а також не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року. А тому, суд також надасть оцінку на предмет відповідності вимогам законодавства виплаті позивачу індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби.

4.2. Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 р. № 2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

4.3. Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. № 2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

4.4. Так, Законом України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 р. №1282-ХІІ (далі Закон №1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

4.5. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

4.6. Статтями 2 та 4 Закону № 1282-ХІІ, зокрема, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

4.7. Приписами частини 2 статті 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

4.8. Тобто, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

4.9. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 6 Закону № 1282-ХІІ).

4.10. Згідно пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 (далі Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

4.11. В силу пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

4.12. Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

4.13. Отже, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

4.14. Відтак, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

4.15. Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

4.16. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

4.17. Відсутність механізму виплати індексації не може позбавляти позивача права на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

4.18. Суд звертає увагу на те, що пунктом 6 Порядку № 1078 також визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

4.19. Відтак, положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

4.20. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу індексація грошового забезпечення у період з січня 2016 року по лютий 2018 року не здійснювалася. Причиню невиплати індексації, згідно доводів представника відповідача, стало неналежне фінансування.

4.21. Однак, суд вважає, що відсутність на рахунках відповідача коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат (доказом наявності поважних причин непроведення розрахунку). Обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

4.22. Наведене вище в сукупності свідчить про те, що доводи представника відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації є хибними, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

4.23. У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

4.24. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №825/874/17, а тому суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.

4.25. Окрім цього, судом також враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №825/874/17, від 23.10.2019 року у справі №825/1832/17.

Щодо базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та періоду, за який підлягає виплата індексація суд зазначає наступне.

4.26. Судом у цій справі встановлено, що позивачу з лютого 2017 року по лютий 2018 року не здійснювалася виплата індексація грошового забезпечення. Вказане підтверджується довідкою про виплачене позивачу грошове забезпечення (а.с. 15).

4.27. Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів № 1013 від 09.12.2015 р. далі Постанова № 1013) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

4.28. Тобто, відповідно до положень пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Постанови № 1013) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

4.29. Постановою № 1013 були внесені значні зміни у Порядок № 1078, у зв`язку з чим з 01 грудня 2015 року вступили в дію нові правила індексації заробітної плати.

4.30. Так, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови № 1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

4.31. Тобто з прийняттям Постанови № 1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

4.32. Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

4.33. В контексті даних правовідносин ключовим є те, що із прийняттям Постанови №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

4.34. Тобто, наслідком прийняттям Постанови № 1013 стало те, що місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.

4.35. При цьому обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийняти на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

4.36. Отже, починаючи з грудня 2015 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовців повинен застосовувати січень 2008 року, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком №1078.

4.37. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, яку суд також враховує при вирішенні спору в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, і відповідно до якої з 01 грудня 2015 року для нарахування індексації грошового забезпечення як базовий місяць має застосовуватися січень 2008 року.

4.38. Як зазначено позивачем, та не заперечується відповідачем, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.

4.39. Наступне підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, відбулось згідно Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

4.40. З огляду на зазначене, суд вважає, що березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

4.41. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, суд дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

4.42. Тому, враховуючи положення пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо способу захисту порушеного права, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у період з 30.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця - січень 2008 року.

Щодо спірного періоду 01.03.2018 року по 08.12.2020 року суд зазначає наступне.

4.43. Так, обґрунтовуючи позов позивач посилається, зокрема, на положення абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, згідно з яким якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

4.44. Як зазначає представник позивача, грошове забезпечення за лютий 2018 року склало 8631,81 грн, а за березень 2018 року - 9060,99 грн. Тобто, грошовий дохід позивача збільшився на 429,18 грн., який визначений як різниця між отриманим доходом за березень 2018 року та лютий 2018 року.

4.45. Згідно тверджень представник позивача, у лютому 2018 року прожитковий мінімум склав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін становить 241,7%, а тому відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн х241,7/100), що становить 4258,75 грн. Тобто, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 258,75 грн. мінус 429,18 грн та становить 3829,57 грн.

4.46. Стосовно таких доводів суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Отже, Постановою №704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

4.47. Водночас, наказом Міністерства оборони України №90 від 01 березня 2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до наказу, в результаті чого посадові оклади військовослужбовців збільшилися.

4.48. Тобто, суд повторно наголошує, що починаючи з березня 2018 року базовим місяцем для розрахунку індексації є, відповідно, березень 2018 року.

4.49. Як зазначалося раніше, пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

4.50. Отже, з урахуванням зазначеної норми Порядку №1078 та у зв`язку з набранням чинності Постановою №704 індекс споживчих цін за березень 2018 року приймається за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця.

4.51. У березні 2018 року індекс споживчих цін рівний 1, а тому індексація грошового забезпечення не нараховується, що спростовує доводи представника позивача про те, що індекс споживчих цін становить 253,3%.

4.52. Крім цього, згідно офіційних даних, розміщених на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у березні 2018 року становив - 101,1%, у квітні 2018 року - 100,8%, у травні 2018 року - 100,0%, у червні 2018 року - 100,0%, у липні 2018 року - 99,3%, у серпні 2018 року - 100,0%, у вересні 2018 року - 101,9%, у жовтні 2018 року - 101,7%, у листопаді 2018 року 101,4%.

4.53. Таким чином, лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100).

4.54. При цьому, індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, а тому право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року.

4.55. Таким чином, зважаючи на те, що з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року відсутні.

5.56. Як вбачається зі змісту довідки від 03.02.2021 року №76, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 08 грудня 2020 року відповідач проводив з урахуванням базового місяця березень 2018 року.

4.57. При цьому, за період з березня 2018 року по листопад 2018 року включно сума нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення становила 0,00 грн. Натомість, згідно довідки про виплачене позивачу грошове забезпечення, видно, що у грудні 2018 року відповідачем здійснено виплату позивачу індексації.

4.58. Таким чином, оскільки право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року, то суд вважає, що дії відповідача в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення лише з 01 грудня 2018 року по 08 грудня 2020 року є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до вимог наведених вище норм законодавства.

4.59. Вказане свідчить про відсутність правових відстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

4.60. Аналогічної позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 26 січня 2021 року у справі №120/3880/20-а, від 16 березня 2021 року у справі №560/5037/20-а, від 29 квітня 2021 року №120/6469/20-а, від 26 травня 2021 року №120/3881/20-а.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення за період з 30.01.2017 року по 08.12.2020 року в сумі 176709,77 грн суд зазначає наступне.

4.61. Так, представник позивача у даному позові просить суд зобов`язати відповідача виплатити позивачу суму індексації у розмірі 176709,77 грн, яка складається з таких сум: 49347,66 грн, що є загальною сумою індексації грошового забезпечення, яка не була нарахована та виплачена відповідачем за період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, та 127362,11 грн, що є сумою індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.12. 2020 року.

4.62. Стосовно виплати суми за ненараховану та невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року у розмірі 49347,66 суд зауважує, що наразі відповідачем не вчинялися дії щодо проведення перерахунку індексації грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

4.63. Натомість, суд зазначає, що нарахування суми індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Так, з аналізу норм Закону №1282-ХІІІ та Порядку №1078 вбачається, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

4.64. Таким чином, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

4.65. Враховуючи наведене, питання про стягнення на користь позивача суми, обчисленої за результатами проведеної індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року, наразі є передчасним.

4.66. Щодо заявленої позивачем суми в розмірі 127362,11 грн, яка є сумою індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.12. 2020 року, то така також не підлягає стягненню на користь позивача з огляду на наведені вище висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

4.67. Щодо посилань позивача в обґрунтування указаних вище вимог на постанову Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16, то такі суд відхиляє, оскільки у вказаній адміністративній справі було розглянуто позов фізичної особи підприємця до управління Держпраці про скасування постанови про накладення штрафу, в якій судом було зроблено висновок по суті конкретного спору, який не пов`язаний з предметом спору у даній справі. У зв`язку з цим правові висновки, викладені Верховним Судом у справі №816/1728/16, на які посилається позивач, не підлягають застосуванню до даних спірних відносин і не можуть враховуватись судом під час розгляду цієї справи.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

5.4. У свою чергу, суд у цій справі прийшов до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 08 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078,

5.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VI (позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі). Доказів понесення інших витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення лютого 2017 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року.

3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця - січень 2008 року.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби у період з 30.01.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця - січень 2008 року.

5. В іншій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Анісімов