Справа № 520/8525/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 р.Справа № 520/8525/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) від 31.05.2021 року по справі № 520/8525/21

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області щодо невиплати в день звільнення 06.11.2015 р. на користь позивача грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки за період роботи з 26.07.2006 року по 01.01.2011 рік, та з 01.01.2012 по 06.11.2015 рік в органах внутрішніх справ;

-зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь позивача з урахуванням індексації грошову компенсацію за всі невикористані дні відпустки загальна кількість невикористаних днів відпусток за період роботи з 26.07.2006 року по 01.01.2011 рік, та з 01.01. 2012 по 06.11.2015 рік в органах внутрішніх справ становить 285 днів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін десять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхомнадання до суду позовної заяви та її копій, а також копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до суду.

26.05.2021 року від позивача на виконання вимог суду надано витребувані документи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач, не погодився із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Вказує, що залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав він дізнався лише у грудні 2020 року після отримання відповіді відповідача. А тому, звертаючись до суду із адміністративним позовом 18.05.2021 року позивач не пропустив строку звернення до суду.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з вказаним позовом позивач звернувся до суду 18.05.2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовні вимоги стосуються нарахування та виплати на користь позивача з урахуванням індексації грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки за період роботи з 26.07.2006 року по 01.01.2011 рік, та з 01.01.2012 по 06.11.2015 рік, то позивачем пропущений законодавчо встановлений строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другоїстатті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина першастатті 118 КАС Українивизначає, що процесуальні строки - це встановленізакономабо судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюютьсязаконом, а якщо такі строкизакономне визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це встановлений законом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 122 КАС Українипозов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України(далі - КЗпП України) (відповідно допреамбули цього Кодексу).

Згідно зі частиною першою статті3та статтею4 КЗпПУкраїни,трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається зКЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першоїстатті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першоюстатті 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-В «Про оплату праці» (даліЗакон № 108/95-В), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 року у справі № 821/1083/17 під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 15.102013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 дійшов висновку, що положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-В «Про оплату праці» зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Як установлено судовим розглядом, підставою звернення позивача до суду із даним позовом слугувала незгода позивача із діями та бездіяльністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області щодо невиплати в день звільнення 06.11.2015 р. на користь позивача грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки за період роботи з 26.07.2006 року по 01.01.2011 рік, та з 01.01.2012 по 06.11.2015 рік в органах внутрішніх справ.

З огляду на викладене, залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції не врахував предмет позову та положення КЗпП України, що мало наслідком помилковий висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 по справі №520/8525/21 скасувати.

Справу № 520/8525/21 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 31.08.2021 року