Справа № 420/7894/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2021 року

Київ

справа №420/7894/19

адміністративне провадження №К/9901/23062/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року

у справі №420/7894/19

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича, Кадрової комісії № 2 Генеральної прокуратури України

про визнання протиправними та скасування рішення №12 від 13 листопада 2019 року, наказу № 1622ц від 19 листопада 2019 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №420/7894/19, предметом розгляду якої є:

- визнання протиправним та скасування рішення № 12 Кадрової комісії № 2 Генеральної прокуратури України від 13 листопада 2019 року щодо неуспішного проходження ОСОБА_1 , атестації;

- визнання протиправним та скасування наказу № 1622ц від 19 листопада 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріату) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру з 22 листопада 2019 року;

- поновлення ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді рівнозначній посаді начальника відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 23 листопада 2019 року;

- стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23 листопада 2019 року по день винесення судом рішення про поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича, Кадрової комісії № 2 Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішення № 12 від 13 листопада 2019 року, наказу № 1622ц від 19 листопада 2019 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано рішення №12 Кадрової комісії № 2 Генеральної прокуратури України від 13 листопада 2019 року щодо неуспішного проходження ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 1622ц від 19 листопада 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріату) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22 листопада 2019 року.

Поновлено ОСОБА_1 в Офіс Генерального прокурора на посаді прирівняній посаді начальника відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріату) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 23 листопада 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 23 листопада 2019 року по день ухвалення судового рішення (10 лютого 2021 року) 610 900 гривень 16 копійок, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року змінено у мотивувальній частині, викладено його в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку зі сплатою судового збору в неповному обсязі. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

На адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додано платіжне доручення. Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.

У зв`язку з перебуванням судді Губської О.А. у відпустці (наказ від 30.06.2021 №54-к, №55-к) питання про відкриття касаційного провадження вирішується в перший день після виходу судді з відпустки.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що неправильне застосування норм матеріального права полягає в помилковому тлумаченні частини 4 статті 7, пункту З частини 1 статті 11 Закону України «Про прокуратуру», підпункту 2 пункту 17, підпункту 2 пункту 19, підпункту 6 пункту 22 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пункту 7, підпункту 2 пункту 8 розділу І, пункту 6 розділу III, підпункту 2, 6 розділу V Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221, пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233, а порушення процесуального права - у недотриманні судом вимог ст. ст. 246, 322 КАС України.

Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України) зазначаючи, що судом апеляційної інстанції при застосуванні статті 235 КЗпП України не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № П/9901/101/18, висновки Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/12916/15, від 06 березня 2019 року у справі № 824/424/16-а, від 13 березня 2019 року у справі № 826/751/16, від 27 червня 2019 року у справі № 826/5732/16, від 26 липня 2019 року у справі № 826/8797/15, від 09 жовтня 2019 року у справі № П/811/1672/15, від 12 вересня 2019 року у справі № 821/3736/15-а, від 22 жовтня 2019 року у справі № 816/584/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 826/5596/17, від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19.

Скаржник зазначає, що предметом спору у справі є законність наказу про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Водночас, як вказує скаржник, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ на підставі якого затверджено Порядок № 221 та визначено, що атестація прокурорів проводиться згідно з цим порядком, пункту 7 щодо визначеного Законом 113-ІХ імперативу про можливість переведення прокурорів до Офісу Генерального прокурора лише у разі успішного проходження атестації, підпункту 6 пункту 22 Закону № 113-ІХ щодо визначеного імперативу про можливість призначення на адміністративні посади без співбесіди відповідної Комісії з добору керівного складу органів прокуратури (враховуючи, що Закон № 113-ІХ не визнаний не конституційним), п. 16 щодо повноважень кадрових комісій з визначення результату складення прокурором іспиту, пункту 17 Закон № 113-ІХ, підпункту 2 пункту 8 розділу І Порядку № 221 щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 Закону № 113-ІХ, як визначеної цим Законом підстави для звільнення прокурорів, частини 4 статті 7, пункту З частини 1 статті 11 Закону України «Про прокуратуру», пункту 6 розділу V Порядок № 221 щодо імперативності рішення кадрової комісії для керівника прокуратури, підпункту 2 пункту 17 Закону № 113-ІХ щодо обов`язку кадрової комісії призначити новий час на складання іспиту, що є підставою касаційного оскарження судових рішень відповідно до пунтку 3 частини 4 статті 328 КАС України..

Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

В касаційній скарзі звертаються з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зважаючи на наявність в касаційній скарзі клопотання про зупинення оскаржуваного судового рішення, враховуючи обставини справи, а також предмет спору, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду своїх заперечень щодо заявленого клопотання.

Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №420/7894/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича, Кадрової комісії № 2 Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішення №12 від 13 листопада 2019 року, наказу № 1622ц від 19 листопада 2019 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/7894/19.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду заперечень щодо клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська ,

Судді Верховного Суду