Справа № 160/14297/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 вересня 2021 р. Справа № 160/14297/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсною реєстрацію, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради (відповідач-1), Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради (відповідач-2), третя особа: ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська № 1019 від 21 жовтня 2005 року про визнання нечинним після державної реєстрації Договору купівлі-продажу від 27.05.1996 року квартири АДРЕСА_1 та Договору купівлі-продажу від 17 листопада 2003 року квартири АДРЕСА_2 , надання правомочності перелаштуванню та об`єднанню кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в одну квартиру АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнати недійсною державну реєстрацію відповідачем-2 права власності від 21 жовтня 2005 року Свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане 05.06.2006 року Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська на узаконення перелашування та об`єднання квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в одну квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача-1 відновити первісний стан державної реєстрації, відповідно якого квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2 , вважати окремими об`єктами нерухомого майна і зобов`язати відповідача-2внести відповідні зміни до Єдиного реєстру нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за цією позовною заявою встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування спірного рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська обґрунтовані тим, що частина нерухомого майна, право приватної власності на яке спірним рішенням зареєстровано за ОСОБА_2 , а саме: Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Позивач, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу від 27.05.1996 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Олейник С. В. за № 1246, право власності зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська № 1019 від 21 жовтня 2005 року з моменту видачі свідоцтва про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 договір купівлі-продажу від 27.05.1996 року визнано нечинним, чим порушено право позивача, оскільки ОСОБА_1 будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням належної їй частини квартири, не здійснювала.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить із таких міркувань.

Вимогами у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом приписів п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень (виконавчого комітету) щодо права приватної власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 є захистом прав позивача, яка вважає себе власником частини цієї квартири.

Отже, цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором між позивачами та третьою особою щодо права власності на спірну квартиру.

Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь суб`єкта владних повноважень у якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про право власності на нерухоме майно безпосередньо пов`язане із захистом позивачем цивільного права у спорі щодо цього нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій суб`єкта владних повноважень з надання їй права на це домоволодіння. Такий спір має приватноправовий характер і відповідно до суб`єктного складу сторін має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постанові від 4 вересня 2018 року № 823/2042/16, а також у постанові від 14.05.2019 року у справі №821/1769/17 (провадження №11-1303апп18).

Так, відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, цивільні права позивача підлягають судовому захисту в порядку цивільного судочинства. У цьому випадку виник спір про право, а не спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, тому цей спір не є публічно-правовим і належить до цивільної юрисдикції, оскільки саме суть правовідносин (зміст та характер спору) є вирішальною під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, а не суб`єктний склад та участь суб`єкта владних повноважень, який сам по собі не визначає спір як публічно-правовий і не відносить до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за його участю. До того ж, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Саме такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі № 14-109цс18.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсною реєстрацію, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

На виконання вимог частини 6 статті 170 КАС України роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до цивільної юрисдикції, тому він може звернутися з даною позовною заявою до місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Також роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя О.С. Луніна