Справа № 560/11046/21
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 серпня 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.07.2021 року №477 «Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення».

Також, 30 серпня 2021 року до суду поступила заява від 30.08.2021 про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.07.2021 №477 «Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення».

В обґрунтування заяви вказує, що реалізація оскаржуваного рішення шляхом видачі наказу по особовому складу, призведе до необхідності повторного звернення до суду, оскільки видача іншого наказу на реалізацію оскаржуваного, призведе до необхідності відновлення попереднього становища шляхом подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування такого наказу. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до більш суттєвих наслідків порушення трудових прав, а також виникне необхідність звертатися із позовом про скасування наказу про реалізацію дисциплінарного стягнення та заявлення вимоги щодо поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу внаслідок звільнення із посади.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч.1 ст.151 КАС України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 цього Кодексу.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Верховний Суд в постанові від 28.03.2018 по справі № 800/521/17 вказав, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Заявником - позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Заявник прогнозує інші свої звернення до суду, що є його правом, однак це не є підставою для забезпечення позову, враховуючим вищевказане.

Крім цього, потрібно враховувати, що обгрунтування заяви не вказує на очевидну протиправність оскаржуваного наказу, яке є предметом доказування в адміністративній справі, і оцінку якому буде дано судом під час розгляду позову по суті, та вимоги ч. 2 ст. 151 КАС України, відповідно до якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд, також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що немає 2-х підстав, які визначені ч. 1 ст. 151 КАС України, тому заява ОСОБА_1 від 30.08.2021 про забезпечення адміністративного позову не може бути задоволена.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 30.08.2021 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 31 серпня 2021 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович