Справа № 742/2440/21
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/44/21
Єдиний унікальний № 742/2440/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Денисенко Сергій Вікторович до інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Хайлука Анатолія Анатолійовича та Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовною заявою про скасування постанови серії БАВ №025082 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесену 22.06.2021 інспектором Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Хайлук А.А. Визнати її протиправною та закрити справу, а також стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань усі понесені ним судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги аргументує тим, що 26.06.2021 засобами поштового зв`язку він отримав від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області постанову серії БАВ №025082 від 22.06.2021 про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Дана постанова заповнена вкрай нерозбірливо, нечитабельним почерком, що не відповідає вимогам чинного законодавства. З того, що він зміг прочитати вбачається, що 22.06.2021 о 16:40 год в смт.Парафіївка по вул.Шевченка під час складання відносно нього адміністративних матеріалів за ст.124 КУпАП за ДТП, яке нібито відбулося ще 26.05.2021, він відмовився пред`явити посвідчення водія /тракториста-машиніста/, чим порушив п.2.1 а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Вказану постанову він вважаю незаконною та необґрунтованою. Ст.126 КУпАП передбачає відповідальність саме при встановленні та доведенні факту керування транспортним засобом без відповідних документів або не пред`явлення таких документів особою, яка керує транспортним засобом, однак вона не передбачає відповідальності за дії, які описані інспектором Хайлук А.А. у постанові, а саме за не пред`ялення документів під час складання адміністративних матеріалів.

Оскаржувана постанова не містить ні доказів ні посилання на те, що 26.05.2021 чи 22.06.2021 він керував транспортним засобом без відповідних документів. 22.06.2021 під час складання адміністративних матеріалів, з якими він також не згодний за подію, яка відбулась 26.05.2021 він не здійснював керування жодним транспортним засобом, тому не був водієм і не мав обов`язку мати при собі та пред`являти посвідчення для перевірки. За таких обставин у його діях відсутні подія та склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, в зв`язку з чим він і звернувся з даним позовом.

20.08.2021 представником ГУНП в Чернігівській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі вважаючи їх необгрунтованими нормами матеріального та процесуального права. А також зазначає, що постанова БАВ №025082 від 22.06.2021 відносно ОСОБА_1 складена за вчинення водієм діяння, за яке передбачено настання адміністративної відповідальності. З точки зору чинного законодавства, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 всі вимоги поліцейським витримані. Факт вчинення правопорушення 26.05.2021 ОСОБА_1 зафіксовано нагрудною бодікамерою поліцейського Хайлука А.А. Однак, на даний час не має змоги надати відеозапис, так як строк зберігання відеозаписів з відеореєстраторів сплив. Таким чином, поліцейський Хайлук А.А., здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова БАВ № 025082 від 22.06.2021 відповідає встановленій формі.

26.08.2021 представником позивача подано до суду заяву про про розгляд справи за відсутності позивача, в якій також зазначено, що постановою Ічнянського районного суду від 20.08.2021 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 24 та 122-4 КУпАП, при оформленні яких ОСОБА_1 нібито вчинив правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, закриті за відсутністю складу правопорушень. Тому жодних підстав для вимагання документів для перевірки у поліцейського не було. Вимоги, викладені у позові, підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача ГУНП в Чернігівській області понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу в сумі 2454 гри. (454 гри. - судовий збір, 2000 гри. - правнича допомога).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч.1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Між сторонами виникли публічно-правові відносини, які врегульовані КАС України.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визначеним у п.п.1-6 ч. 1 цієї статті. Згідно частини 2 цієї статті, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом установлено, що 22.06.2021 о 16 год. 40 хв. у смт.Парафіївка по вул.Шевченка під час складання адміністративних матеріалів за ст.124 КУпАП на ОСОБА_1 за скоєння ДТП 26.05.2021, останній відмовився пред`являти посвідчення водія тракториста - машиніста, чим порушив п.п.2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Тобто, вказана норма передбачає відповідальність саме при встановленні та доведенні факту керування транспортним засобом без відповідних документів або не пред`явлення таких документів особою, яка керує транспортним засобом, однак вона не передбачає відповідальності за дії, які описані інспектором Хайлук А.А. у постанові, а саме за не пред`ялення документів під час складання адміністративних матеріалів.

Оскаржувана постанова не містить ні доказів, ні посилання на те, що 26.05.2021 чи 22.06.2021 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без відповідних документів.

Вимоги п.2.1 та 2.4 Правил дорожнього руху щодо обов`язку мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та на вимогу поліцейського пред`явити їх для перевірки стосуються виключно водія, а згідно 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ст. 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється, у тому числі Національною поліцією України.

П.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Прав дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положенням п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну Поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Наказом МВС №1395 від 07.11.2015, затверджена «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Частиною 3 Розділу III наказу МВС №1395 передбачає, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі передбачені ч.1 ст.126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів відзиву, наданих представником ГУНП в Чернігівській області факт вчинення правопорушення 26.05.2021 ОСОБА_1 зафіксовано нагрудною бодікамерою поліцейського Хайлука А.А., однак, на даний час не має змоги надати відеозапис, так як строк зберігання відеозаписів з відеореєстраторів сплив. Строк зберігання таких відеозаписів становить - 30 діб, що визначено п.п.2, п.3, розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018.

З наданої представником позивача постанови Ічнянського районного суду від 20.08.2021 (провадження № 3/733/400/21, єдиний унікальний №733/822/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеними статтями.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відсутність же події і складу адміністративного правопорушення згідно ст.247 КУпАП виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови вона не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у ній не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, у постанові відсутнє посилання на докази, які свідчать про вчинення мною правопорушення, до неї взагалі не додано ніяких доказів.

Вказані вимоги закону відповідачем при розгляді справи не враховані та не дотримані, а винесена ним постанова цим вимогам не відповідає.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів, які підтверджують об`єктивну сторону правопорушення за яке на нього накладено адміністративне стягнення, а навпаки позивачем ОСОБА_1 доведено та надано відповідні докази про відсутність складу даних адміністративних правопорушень, то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №025082 від 22.06.2021, тому вимога позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню, а справа - закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 при подачі позову сплатив судовий збір в розмір 454,00 гривень, а тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

За приписами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат визначено, що 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно частини п`ятої цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано договір №02/07/21 від 02.07.2021 про надання правничої допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 26.08.2021, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката (опис наданих послуг) від 26.08.2021 на суму 2000,00 грн, акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №02/07/21.

Надані докази, на думку суду, відповідають вимогам КАС України та в повній мірі підтверджують отримання позивачем та оплату ним юридичних послуг адвоката вартістю 2 000 грн.

За вкладених обставин, враховуючи вимоги ст.134 КАС України, суд враховує складність справи та характер, обсяг виконаних адвокатом послуг, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, та вважає за необхідне стягнути з відповідача, - Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь позивача 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.2,77,241-246,255, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), проедставник позивача Денисенко Сергій Вікторович до інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Хайлука Анатолія Анатолійовича (м.Прилуки, вул. Котляревського, 66) та Головного управління національної поліції в Чернігівській області (м.Чернігів, пр.Перемоги, 74) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №025082 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесену 22.06.2021 інспектором Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Хайлук Анатолієм Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліціїв Чернігівській області понесені ним судові витрати в сумі 454,00 грн та витрати на професійну правничу допомогув сумі 2000,00 грн, а всього 2454 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Ільченко