Справа № 160/8076/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року Справа № 160/8076/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЛукомського А.О.
представника позивача представника відповідача Войтенко К.В. Волошиної В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Степова» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Степова» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просить:
Позивачем були подані додаткові письмові пояснення в яких останній підтримав свою правову позицію викладену в позовній заяві та просив задовольнити позов.
Представником відповідача були надані додаткові пояснення в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Штатна чисельність ТОВ «ТД «Степова» у серпні 2019 року складала 12 осіб, у листопаді 2019 року - 12 осіб, вересні 2020 року - 11 осіб, що підтверджується податковими розрахунками за 4 квартал 2019р. та штатними розписами за вказані періоди (т.1 а.с.108-106).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.03.2021р. по 02.04.2021р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім «Степова» з питань здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, за результатами якої складено акті від 09.04.2021 року №1203/04-36-07-05/32241921.
Відповідно до висновків вказаного Акту перевірки, встановлено порушення ТОВ «ТД «Степова»:
1) пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 21 024 702грн., в т.ч.: 3 квартал 2019 на суму 1 293 538грн.; 4 квартал 2019 на суму 2 397 231грн.; 1 квартал 2020 на суму 5 296 938грн.; 2 квартал 2020 на суму 3 752 639грн.; 3 квартал 2020 на суму 4 777 946грн.; 4 квартал 2020 на суму 3 506 410грн. Крім того, в частині викладених порушень в розділі 3.1.1.1 акту перевірки, встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за період декларування 2019 рік всього на суму 1 146 216грн.;
2) п. 187.1. ст.187, п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України (в частині здійснення нереальних господарських операцій з реалізації добавки органічної та викладених порушень в розділі 3.1.1.1 акту перевірки) встановлено завищення податкових зобов`язань всього на суму 20 480 017грн., в т.ч.: вересень 2019 на суму 1 492 173грн.; жовтень 2019 на суму 1 873 031грн.; листопад 2019 на суму 12 646 659грн.; грудень 2019 на суму 2 546 336грн.;вересень 2020 на суму 960 192грн.; жовтень 2020 на суму 210 334грн.; грудень 2020 на суму 751 292грн.;
3) п. 198.1., п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в частині здійснення нереальних господарських операцій з придбання добавки органічної та викладених порушень в розділі 3.1.1.1 акту перевірки) встановлено завищення податкового кредиту всього на суму 20 518 603грн., в т.ч.: вересень 2019 на суму 1 491 934грн.; жовтень 2019 на суму 2 215 199грн.; листопад 2019 на суму 12 668 400грн.; грудень 2019 на суму 2 179 638грн.; вересень 2020 на суму 1 963 432грн.;
4) пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України підприємством занижено податкові зобов`язання на суму 867грн., в т.ч.: березень 2017 на суму 867грн.;
5) п. 201.10 ст. 201, п. 120-1.2 Податкового кодексу України незареєстровано податкові накладні починаючи з 01.01.2017 внаслідок порушень акту перевірки в частині заниження податкових зобов`язань;
6) п.п. «г» п.п. 164.2.17 п.164.2, ст. 164, п. 164.5 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого за березень 2017 року не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 993,82 грн.;
7) п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого за березень 2017 року не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету військовий збір на загальну суму 78,01 грн.;
8) п. 1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 Закону № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету єдиний внесок на загальну суму 1144,07 грн.;
9) абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, р.ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4, в частині подання Податкових розрахунків за ф. №1- ДФ на суми нарахованого та виплаченого доходу, отриманого як додаткове благо за ознакою доходу «126», та сум ПДФО, яка підлягає нарахуванню з виплачених доходів фізичнім особам - працівникам підприємства у сумі 5200,30 грн., в тому числі: у І кварталі 2017р. в сумі 5200,30 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 07.05.2021 року:
Відповідно до п.3.5 Договору поставка товару здійснюється автотранспортом Постачальника або шляхом самовивозу власним автотранспортом Покупця на умовах Інкотермс - FCA.
Перевезення товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних №2009-1 від 20.09.2019 року, №1110-1 від 11.10.2019 року, №2510-1 від 25.10.2019 року, №0711-1 від 07.11.2019 року за рахунок Постачальника на склад ТОВ «ТД «Степова».
Відповідно до п.3.5 Договору поставка товару здійснюється автотранспортом Постачальника або шляхом самовивозу власним автотранспортом Покупця на умовах Інкотермс - FСА.
Перевезення товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних №3010-1 від 30.10.2019 року та №2309-1 від 23.09.2020 року за рахунок Постачальника на склад ТОВ «ТД «Степова».
Відповідно до п.3.5 Договору поставка товару здійснюється автотранспортом Постачальника або шляхом самовивозу власним автотранспортом Покупця на умовах Інкотермс - FСА.
На виконання умов вказаного договору, складено специфікації №1 від 13.11.2019 року, №2 від 18.11.2019 року, №3 від 20.11.2019 року, №4 від 22.11.2019 року, №5 від 25.11.2019 року, №6 від 26.11.2019 року, №7 від 27.11.2019 року, №8 від 28.11.2019 року, №9 від 29.11.2019 року, та накладні на загальну суму 85 998 240,00 грн. (в т.ч. ПДВ 14 333 040,00 грн.): №1311-1 від 13.11.2019 року (кількість товару 13,6 м3); №1811-1 від 18.11.2019 року (кількість товару 27,2 м3); №2011-1 від 20.11.2019 року (кількість товару 22,8 м3); №2211-2 від 22.11.2019 року (кількість товару 24 м3); №2511-1 від 25.11.2019 року (кількість товару 24 м3); №2611-1 від 26.11.2019 року (кількість товару 41 м3); №2711-1 від 27.11.2019 року (кількість товару 27,2 м3); №2811-1 від 28.11.2019 року (кількість товару 27,2 м3); №2911-1 від 29.11.2019 року (кількість товару 27,2 м3).
Перевезення товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних №1311-1 від 13.11.2019 року, №1811-1 від 18.11.2019 року, №1811-1-1 від 18.11.2019 року, №2011-1 від 20.11.2019 року, №2211-2 від 22.11.2019 року, №2511-1 від 25.11.2019 року, №2611-1 від26.11.2019року,№2611-1-1 від 26.11.2019 року, №2711-1 від 27.11.2019 року, №2711-1-1 від 27.11.2019 року, №2811-1 від 28.11.2019 року, №2811-1-1 від 28.11.2019 року, №2911-1 від 29.11.2019 року, №2911-1-1 від 29.11.2019 (року за рахунок Постачальника на склад ТОВ «ТД «Степова».
Вартість одиниці Товару та загальна вартість усієї кількості Товару визначається у підписаній Сторонами Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість Товару зазначається з урахуванням 20% ПДВ, а вартість одиниці Товару зазначається без ПДВ та повинна містити два знаки після коми (п.п. 1.2, 2.1 Договору).
Відповідно до п.4.4 Договору поставка товару може здійснюватися як на умовах - склад Покупця так і на умовах ЕХW - склад Постачальника.
Згідно з актом приймання-передачі №1 від 25.09.2020 року, складеним на підставі договору зберігання №2409-ЗБ від 25.09.2020 року, товар було передано на відповідальне зберігання на склад ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО».
Операції з відповідального зберігання підтверджуються актом виконаних робіт №143 від 30.09.2020 року, податковою накладною №77 від 30.09.2020 року.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Придбаний у ПП «СФ «Спец-Трейд», ТОВ «Ампер-Груп», ТОВ «Дівайн Індастрі» ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО» товар було реалізовано ТОВ «ТД «СТЕПОВА» на користь:
- ТОВ «Агроцентр «Раївський» (договір купівлі-продажу від 12.09.2019 року №ТД120919-1У та договір купівлі-продажу від 01.07.2020 року №ТД010720-1У),
- ТОВ «НДІ Аграрного бізнесу» (договір купівлі-продажу від 01.10.2019 року №ТД011019-1У та від 01.07.2020 року №ТД010720-5У),
- ТОВ «НВАФ «СТЕПОВА» (договір купівлі-продажу від 12.09.2019 року №ТД120919-ЗУ),
- ТОВ «МАКСІТЕК» (договір купівлі-продажу від 01.11.2019 року №ТД011119-1У),
- ТОВ «ССДС-2000» (договір купівлі-продажу від 12.09.2019 року №ТД120919-2У та договір купівлі-продажу від 01.07.2020 року №ТД010720-2У).
На підтвердження придбання та продажу зазначеного товару із вказаними контрагентами під час перевірки позивачем було надано договори поставки, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи, що відповідачем не заперечується та які наявні в матеріалах справи і були досліджені судом під час розгляду справи.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (стаття 67 Конституції України).
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
За визначенням, наведеним у п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.
Згідно із п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити.
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції наслідком якої є поставка товару (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем у податковому обліку до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), що підлягають використанню в його господарській діяльності, має таке юридичне значення при обов`язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника.
Приймаючи рішення по суті спору та встановлюючи обставини пов`язані з реальністю вказаних господарських операцій, суд виходив з наступного.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач при здійсненні своєї господарської діяльності мав господарські відносини з ПП «СФ «Спец-Трейд», ТОВ «Ампер-Груп», ТОВ «Дівайн Індастрі», ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО».
Придбаний у вищезазначених постачальників товар було у повному обсязі реалізовано ТОВ «ТД «СТЕПОВА» на користь сільськогосподарських підприємств ТОВ «Агроцентр «Раївський», ТОВ «НДІ Аграрного бізнесу», ТОВ «НВАФ «СТЕПОВА», ТОВ «МАКСІТЕК», ТОВ «ССДС-2000».
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ПП «СФ «Сти-Трейд» у вересні-листопаді 2019 року, суд зазначає наступне.
В межах Договору сторонами було погоджено та здійснено поставку товару, про що складено специфікації №1 від 12.09.2019 року, №2 від01.10.2019року,№3 від 22.10.2019 року та №4 від 30.10.2019 року, видаткові накладні на загальну суму 17 509 932,00 грн., товарно-транспортні накладні №2009-1 від 20.09.2019 року, №1110-1 від 11.10.2019 року, №2510-1 від 25.10.2019 року, №0711-1 від 07.11.2019 року.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Отримання та реалізація товару були відображені у оборотно-сальдовій відомості ТОВ «ТД «СТЕПОВА» по рахунку 281 у відповідних періодах, а також звітами про залишки товару на складі.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «Ампер-Груп» у жовтні 2019 року та вересні 2020 року, суд зазначає наступне.
В межах Договору сторонами було погоджено та здійснено поставку товару, про що складено специфікації №1 від 24.10.2019 року, №2 від 23.10.2020 року, видаткові накладні на загальну суму 13 843 200,00 грн., товарно-транспортні накладні №3010-1 від 30.10.2019 року та №2309-1 від 23.09.2020 року
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Отримання та реалізація товару були відображені у оборотно-сальдовій відомості ТОВ «ТД «СТЕПОВА» по рахунку 281 у відповідних періодах, а також звітами про залишки товару на складі.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «Дівайн Індастрі» у листопаді 2019 року, суд зазначає наступне.
В межах Договору сторонами було погоджено та здійснено поставку товару, про що складено специфікації №1 від 13.11.2019 року, №2 від 18.11.2019 року, №3 від 20.11.2019 року, №4 від 22.11.2019 року, №5 від 25.11.2019 року, №6 від 26.11.2019 року, №7 від 27.11.2019 року, №8 від 28.11.2019 року, №9 від 29.11.2019 року, видаткові накладні на загальну суму 85 998 240,00 грн., товарно-транспортні накладні №1311-1 від 13.11.2019 року, №1811-1 від 18.11.2019 року, №1811-1-1 від 18.11.2019 року, №2011-1 від 20.11.2019 року, №2211-2 від 22.11.2019 року, №2511-1 від 25.11.2019 року, №2611-1 від 26.11.2019 року, №2611-1-1 від 26.11.2019 року, №2711-1 від 27.11.2019 року, №2711-1-1 від 27.11.2019 року, №2811-1 від 28.11.2019 року, №2811-1-1 від 28.11.2019 року, №2911-1 від 29.11.2019 року, №2911-1-1 від 29.11.2019.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень на суму 53 752 692,00 грн., що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Отримання та реалізація товару були відображені у оборотно-сальдовій відомості ТОВ «ТД «СТЕПОВА» по рахунку 281 у відповідних періодах, а також звітами про залишки товару на складі.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО» у вересні 2020 року, суд зазначає наступне.
В межах Договору сторонами було погоджено та здійснено поставку товару, про що складено специфікацію №1 від 24.09.2020 року, видаткову накладну №139 від 25.09.2020 року на загальну суму 5 760 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 960 000,00 грн.).
Згідно з актом приймання-передачі №1 від 25.09.2020 року, складеним на підставі договору зберігання №2409-ЗБ від 25.09.2020 року, товар було передано на відповідальне зберігання на склад ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО». Операції з відповідального зберігання підтверджуються актом виконаних робіт №143 від 30.09.2020 року, податковою накладною №77 від 30.09.2020 року.
Податковий орган посилається на недотримання ТОВ «ТД «СТЕПОВА» умов договору поставки від 12.09.2019 року №3/09 з ПП «СФ «СПЕЦ-ТРЕЙД», договору поставки від 24.10.2019 року № 10-2019-А1 з ТОВ «АМПЕР-ГРУП», договору поставки від 11.11.2019 року №11/11-2 з ТОВ «ДІВАЙН ІНДАСТРІ», договору поставки від 24.09.2020 року №2409-1 в частині ненадання сертифікатів якості від виробника товару та висновку Державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
Проте, суд зазначає, що відсутність сертифікатів якості та інформації від товаровиробника товару, як і висновків експертизи, не є підставою для визнання операцій з постачання товару нереальними, оскільки такі сертифікати не є первинними документами у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - вони не фіксують господарські операції та не відображають їх зміст.
Судом встановлено, що придбаний у ПП «СФ «Спец-Трейд», ТОВ «Ампер-Груп», ТОВ «Дівайн Індастрі» ТОВ «Завод біодобрив «ТРИВКО» товар було реалізовано ТОВ «ТД «СТЕПОВА» на користь ТОВ «Агроцентр «Раївський», ТОВ «НДІ Аграрного бізнесу», ТОВ «НВАФ «СТЕПОВА», ТОВ «МАКСІТЕК», ТОВ «ССДС-2000».
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «ССДС 2000», суд зазначає наступне.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень на суму 12 320 988,80 грн., що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Зазначені операції відображено по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняним покупцем.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «НВАФ «СТЕПОВА», суд зазначає наступне.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Зазначені операції відображено по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняним покупцем.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «АГРОЦЕНТР «РАЇВСЬКИЙ», суд зазначає наступне.
В межах Договору сторонами було погоджено та здійснено поставку товару, про що складено специфікації від 20.09.2019 року, від 30.10.2019 року, від 31.10.2019 року, 21.11.2019 року (3шт.), від 22.11.2019 року (4 шт.), від 25.11.2019 року, від 26.11.2019 року, від 27.11.2019 року, від 28.11.2019 року, від 16.12.2019 року, від 17.12.2019 року, від 18.12.2019 року.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень на суму 97 309 558,23 грн., що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Зазначені операції відображено по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняним покупцем.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «МАКСІТЕК», суд зазначає наступне.
Зазначені операції відображено по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняним покупцем.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТД «Степова» з ТОВ «НДІ АГРАРНОГО БІЗНЕСУ», суд зазначає наступне.
Розрахунки за отриманий товар було проведено в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, що підтверджується виписками по рахункам, копії яких наявні в матеріалах справи.
Зазначені операції відображено по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняним покупцем.
Суд звертає увагу, що акт перевірки не містить будь-яких посилань на недоліки у первинних документах наданих позивачем по зазначеним договорам на підтвердження господарських взаємовідносин із вказаними вище контрагентами.
При цьому, доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку позивача акт перевірки не містить, що свідчить про правомірність відображення господарських операцій з придбання товарів у бухгалтерському та податковому обліку позивача і спричинення реальних змін майнового стану платника податків.
Більш того, як в акті перевірки, так і у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що до перевірки надано договори з додатками, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, тощо, проте не надано сертифікатів якості.
При цьому, суд звертає увагу, що відсутність сертифікатів якості та інформації від товаровиробника товару, як і висновків експертизи, не є підставою для визнання операцій з постачання товару нереальними, оскільки такі сертифікати не є первинними документами у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - вони не фіксують господарські операції та не відображають їх зміст.
Відсутність таких сертифікатів не може свідчити про відсутність господарської операції. Більш того, договорами купівлі-продажу товару з вищезазначеними контрагентами передбачено, що якість товару повинна відповідати чинним нормам ГОСТ і ТУУ, проте умови договору не містять вимоги щодо надання сертифікату якості.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 16.10.2020 року по справі №810/4304/16.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що контроль реєстрації чи нереєстрації спірних біодобрив відноситься до компетенції органів Держпродспоживслужби, а не податкових органів і вказане не може бути підставою для висновків про нереальність господарських операції.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на протокол допиту свідка від 12.03.2020р. завідувача кафедри агрохімії доктора сільськогосподарських наук за спеціалізацією агрохімія (професор) Крамарьова С.М., оскільки по-перше, вказаний допит здійснювався в межах кримінального провадження, а по-друге, свідчить на користь позиції позивача.
ГУ ДПС у Дніпропетровській не наведено доказів, які покладено в основу висновків акту перевірки на підтвердження відсутності факту реальності господарських операцій, вчинених ТОВ «ТД «СТЕПОВА» з вищезазначеними контрагентами, а також факту суперечності відповідних правочинів фіскальним інтересам держави.
Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.
Наявні в матеріалах справи первині документи, складені за результатами здійснення вище наведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Щодо кримінальних проваджень відносно посадових осіб ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ТОВ «Дівайн Індастрі», ТОВ «Ампер-Груп», суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадовців підприємства в рамках такої кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених контрагентами.
Так, відповідно до ч.1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Суд зазначає, що преюдиційне значення при розгляді справи для суду має саме вирок у кримінальній справі, проте, до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження існування вироків судів стосовно посадових осіб позивача або його контрагентів.
Наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків, в яких не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 24.04.2018 у справі № 2а/0370/205/12, 20.03.2019 у справі № 813/1979/15, 22.07.2020 у справі № 620/3925/18.
В силу положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Так сторонами в судовому засіданні визнаний факт того що державна реєстрація контрагентів позивача по спірним господарським операціям, не скасована як станом на момент вчинення вказаних господарських операцій так і станом на час розгляду справи судом.
Також суд бере до уваги, що податковий орган не надав доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.
З огляду на викладене, доводи податкового органу про нереальність господарських взаємовідносин позивача з вищевказаними контрагентами не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами.
Суд вважає, що фактичні дані, які підтверджені доказами наявними в матеріалах справи, свідчать про рух активів у процесі здійснення господарської операції, прямий зв`язок між фактом придбання товарів і господарською діяльністю позивача, розумну ділову мету позивача та підтверджують, що операції по придбанню позивачем товарів у контрагентів є реальними, фактично відбулися.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Крім того, суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.
Вказана правова позиція у даному рішенні узгоджується з постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08.10.2020 по справі №810/1550/16
Не було також контролюючим органом доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених договорів, суд зазначає, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з іншими доказами свідчать про фактичне вчинення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки, враховуючи вимоги статті 77 КАС України, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем податкові зобов`язання за господарськими операціями з вказаними вище контрагентами сформовано безпідставно за господарськими операціями, які не виконувались.
Щодо посилання позивача на те, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час проведення перевірки ТОВ «ТД СТЕПОВА» були порушені норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки така перевірка була проведена всупереч дії установленого на період дії карантину мораторію, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03.02.2021 року №89, встановлено, що: «Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 17 вересня 2020 р. № 909-ІХ Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік Кабінет Міністрів України постановляє: Скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (далі Кодекс), в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:
тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;
документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;
документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-ІХ);
документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;
документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.»
Аналізуючи вищевикладене, ГУ ДПС у Дніпропетровській мало право на проведення перевірки ТОВ «ТД «Степова», перевірка проведена в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова