Справа № 640/523/21
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ № 640/523/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа ОСОБА_1

про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_1 , в якому просить: визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І. О. від 09 грудня 2020 року про накладення штрафу в межах ВП №63027657; визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення, в межах ВП №63027657, про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуваною постановою від 09 грудня 2020 року ВП №63027657 накладено штраф на позивача за невиконання виконавчого листа від 13 жовтня 2017 року №755/2240/17 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" предмету лізингу та передачу цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Проте, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №755/13708/17, яке набрало законної сили 28 травня 2018 року, встановлено нікчемність договору фінансового лізингу №00008400 від 27 серпня 2013 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" з ОСОБА_1 . З огляду на викладене позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу за невиконання згадуваного виконавчого документу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині позовних вимог про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення в межах ВП №63027657 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" протиправною відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем надіслано на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва належним чином завірену корпію матеріалів виконавчого провадження №63027657, проте відзив на позов не надіслано.

Третьою особою також пояснення по суті позову до Окружного адміністративного суду міста Києва не надіслано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №63027657 з примусового виконання виконавчого листа №755/2240/17, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 13 жовтня 2017 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" предмету лізингу та передачу цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І. О. від 09 грудня 2020 року на позивача накладено штраф у розмірі 5 100 грн.

Незгода позивача із постановою про накладення штрафу зумовила звернення до суду з даним позовом.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №755/13708/17, яке набуло законної сили 28 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27 серпня 2013 року.

Так, з мотивувальної частини рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №755/13708/17 вбачається, що договір фінансового лізингу № 00008400 від 27 серпня 2013 року був укладений сторонами в простій письмовій формі, та в супереч вимог статті 799 Цивільного кодексу України не був нотаріально посвідченим, що згідно частини 1 статті 220 Цивільного кодексу України тягне за собою його нікчемність.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, нікчемність договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з ОСОБА_1 , не потребує доказування.

З урахуванням наведеного вище, оскільки виконавче провадження №63027657 відкрито з примусового виконання виконавчого листа №755/2240/17, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 13 жовтня 2017 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" предмету лізингу (за договором про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року) та передачу транспортного засобу ОСОБА_1 , з урахуванням встановлення нікчемності договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави, визначені Законом України «Про виконавче провадження» для накладення на позивача штрафу.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем доведено наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правих підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І. О. від 09 грудня 2020 року про накладення штрафу в межах ВП №63027657.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (02152, місто Київ, пр. Павла Тичини, будинок 1В, ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02094, місто Київ, вулиця Краківська, будинок 20, ) судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко