Справа № 752/13273/21
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/320/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25.08.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у приміщенні суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в м. Києві, інспектора Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Пархоменка М.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції України в м. Києві, інспектора Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Пархоменка М.В., в якому просив суд поновити строк для скасування постанови серії ЕГА № 273471 від 09.05.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення, а також скасувати постанову серії ЕГА № 273471 від 09.05.2021 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою інспектора Голосіївського управління поліції ГКНП в м. Києві Пархоменка М.В. серії ЕГА № 273471 від 09.05.2021 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляд штрафу в розмірі 850,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а саме за те, що позивач нібито 09.05.2021 року викликав поліцію без жодних на те причин та вчинив завідомо неправдивий виклик. Позивач вважає, що зазначена постанова є незаконною. Так, позивач має інвалідність 1 групи «А» по зору, а також по слуху, потребує сторонньої допомоги, а відтак не мав фізичної можливості зателефонувати до органів поліції з метою їх виклику. Позивач вказує, що дійсно 09.05.2021 року перебував на вулиці біля будинку за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на те, що позивач має інвалідність по зору та слуху, він мав проблеми з орієнтацією в просторі і не міг пояснити оточуючим людям про свою проблему, оскільки, був без слухового апарату, а тому невідомі особи, які були поруч, - викликали поліцію. Після прибуття працівників поліції, останні, вручили позивачу папірець, не зачитавши його зміст та, не залучивши сурдоперекладача. Крім того, позивач вказує, що ним із поважних причин було пропущено строк для подачі даного позову, оскільки, він є людиною з інвалідністю, потребував безоплатну правову допомогу, яка була йому надана центром лише 26.05.2021 року. З огляду на викладене, позивач вважає винесену постанову щодо нього необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку з чим вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.08.2021 року до суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції України в м. Києві надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обґрунтованість та законність винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач інспектор Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Пархоменко М.В. відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., а саме за те, що 09.05.2021 року близько 22-00 год. в АДРЕСА_1 , позивач викликав поліцію без жодних на те причин, чи вчинив завідомо неправдивий виклик спецслужби, про що свідчить постанова ЕГА № 273471 від 09.05.2021 року, винесена інспектором Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві Пархоменком М.В.

З тексту постанови вбачається, що, остання, не містить доказів отримання позивачем зазначеної постанови у встановленому законом порядку, підпис позивача у відповідній графі відсутній, як і відсутні дані про відмову позивача від її отриманні.

Не погодившись із наведеним в постанові, вважаючи відсутнім у своїх діях складу і події інкримінованого адміністративного правопорушення, позивач подав позов, в обґрунтування якого зазначив, що він є інвалідом по зору та слуху та фізично не мав можливості здійснити виклик поліції.

Так, відповідно до довідки серії КИЕ-1 № 015995 від 15.03.2002 року, позивач є інвалідом з дитинства по зору, а також відповідно до консультативного висновку № 10888/19 від 25.02.2021 року, має двобічну хронічну сетоневральну приглухуватість четвертого-п`ятого ступеню на межі з глухотою.

Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача надала суду рапорт про отримання заяви від 09.05.2021 року та стенограму розмови між оператором та заявником від 09.05.2021 року, з яких вбачається, що виклик працівників було здійснено не позивачем, якого було притягнуто до адміністративної відповідальністю, а іншою особою.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що оскаржувана постанова за формою і змістом відповідає положенням ст. 283 КУпАП, оскільки міститьь усі необхідні відомості і реквізити, що передбачені цією нормою.

Однак, у даному випадку було порушено норми ч.ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, які імперативно вказують, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а її копія протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч.1 ст. 285 КУпАП).

Копія постанови вручається під розписку, а у разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі ( ч.3 ст. 285 КУпАП).

У даному випадку складання протоколу не є обов`язковим (ст. 258 КУпАП), а тому згідно ч. 5 ст. 285 КУпАП копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Та у цій справі відповідачем, враховуючи, що обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності в силу ч.2 ст. 77 КАС України покладається саме на них, не доведено дотримання вказаних норм закону.

Зокрема, в постанові відсутня відмітка у відповідній графі про належне отримання позивачем копії постанови із дотриманням його прав, як особи, яка є інвалідом по зору та слуху, а отже, копія рішення відповідача, яким позивач було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, не була вручена йому на місці вчинення порушення належним чином.

Водночас, постанова не містить у собі відмітки про направлення її копії (примірника) рекомендованим листом, у той час, як відповідачами не надано достовірного підтвердження факту отримання копії постанови позивачем взагалі.

Таким чином, судом установлено факт не дотримання уповноваженою особою норм ч.ч. 1, 3, 5 ст. 285 КУпАП щодо вручення під розписку копії постанови особі, стосовно якої вони були винесені.

Відповідно, викликає обґрунтований сумнів й факт негайного оголошення постанови після закінчення розгляду справи, зокрема, з огляду на те, що позивач має інвалідність по зору та проблеми зі слухом.

Принаймні, протилежного сторона відповідачів перед судом не довела і доводів позивача у цій частині шляхом надання належних, допустимих і достовірних доказів не спростувала.

З огляду на викладене, суд констатує те, що внаслідок наведеного порушено право позивача знати в чому його обвинувачують і бути чітко та своєчасно повідомленим про свої права.

Окремо варто вказати, що з огляду на стан здоров`я особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, та яка має інвалідність по зору та незадовільний стан здоров`я по слуху, уповноваженою особою під час розгляду адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови мали б бути дотримані вимоги чинного закону щодо розгляду даної категорії справ.

Частина 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (04.ХІ.1950, Рим,) гарантує кожному, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відомо, що ЄСПЛ поширює гарантії Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на справи про адміністративні правопорушення, а тому внаслідок такого було порушене право й позивача на своєчасне оскарження постанови, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, що, у свою чергу, гарантовано йому нормою ст. 268 КУпАП.

Окремо варто вказати на те, що уповноваженою особою зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП без ретельного зібрання достатніх доказів.

Так, згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок же щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Однак, із наданих суду стороною відповідача матеріалів слідує, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП було прийнято лише на підставі заяви про виклик, яка була здійснена фактично не позивачем, рапортом, з якого слідує, що факту знущання над позивачем не було встановлено, а також стенограми розмови, відповідно до якої невідома особа (співробітник кафе) повідомляє оператора про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_1 говорить, що його вдома ображають.

На думку суду, надані стороною відповідача докази не свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, і будь-яких інших доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість позивача, суду надано не було.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення щодо позивача не був забезпечений визначеними статтею 251 КУпАП засобами доказування, оскільки рішення уповноваженої особи про притягнення позивача до відповідальності ґрунтувалось на не достатній кількості доказів певної події.

Суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення у даному конкретному випадку не кореспондувався із визначеними ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її в точній відповідності із законом, а тому прийнята за результатами такого розгляду постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про необхідності скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а також не вбачає підстав для направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, незважаючи на наявність процесуальних порушень, оскільки на цей час сплинув строк накладення на позивача адміністративного стягнення, що визначений ч.1 ст. 38 КУпАП.

Крім того, суд дійшов висновку про недоведеність у діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення з мотивів, що наведені ним вище, зокрема, через порушення правил притягнення особи до відповідальності, зокрема, у частині їх процедурного оформлення та відсутності достатньої доказової бази.

Відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки було застосовано спрощений підхід, а обґрунтування вини позивача було сформовано на доказах, із яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, а тому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не є доведеним згідно зі стандартом «поза розумним сумнівом», а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (постанова ВС КАС від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Враховуючи викладене, на підставі аналізу норм законодавства, обставин справи та наданих суду доказів, суд вважає, що, оскільки, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП відповідачем не доведена, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому наявні законні підстави для її скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

В частині поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, то слід зазначити про те, що, відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач вказує, що фактично постанова йому належним чином вручена не була, з огляду на стан здоров`я він потребував безоплатної правової допомоги, яка була йому надана лише 26.05.2021 року, та в зв`язку з цим ним було пропущено десятиденний строк на її оскарження, та доказів зворотному матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для звернення до суду із вказаним позовом з поважних причин, а тому останній підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 22, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в м. Києві, інспектора Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Пархоменка М.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в м. Києві, інспектора Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Пархоменка М.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 273471 від 09.05.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Чередніченко