Справа № 200/8561/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 р. Справа№200/8561/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі відповідач) про визнання протиправними дії, які виразились у зменшенні коефіцієнта по заробітній платі при перерахунку пенсії у березні 2008 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено пр. первісному нарахуванні пенсії у розмірі 1,82744, починаючи з дати звернення до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії за віком, тобто з01.03.2008 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.05.1992 року позивачу призначено пенсію та встановлений коефіцієнт заробітної плати складав 1,82744. Проте, починаючи з березня 2008 року при перерахунку пенсії розмір індивідуального коефіцієнту зменшився до 1,52177, що спричинило нарахування та виплату пенсії в меншому розмірі. Позивач вважає, що під час перерахунку позивачу пенсії відповідачем порушено ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що спричинило визначення позивачу пенсії в меншому розмірі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, поновлено строк звернення до суду з даним позовом. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

27 серпня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем надано довідку про розмір заробітної плати за 60 календарних місяців (за роками). Середній розмір заробітної плати позивача становить 560,02, індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,82744. Перерахунок пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року (3764,40 грн.) на коефіцієнт 1,17, що становить 4404,35 грн. Отже, під час перерахунку пенсії позивачу відповідачем не було допущено порушення застосування ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, позивач неодноразово звертався до управління з заявами про перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону 1058, який не передбачає можливість проведення обчислення заробітної плати із розрахунку заробітної плати за повні роки. З урахуванням вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року замінено відповідача Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області (а.с. 4-5).

Листом від 11.11.2020 року № 0580-02-8/21486 відповідач повідомив позивача про складові, з яких визначався розмір його пенсії. Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 , обчислений за матеріалами пенсійної справи з урахуванням загального стажу 38 років 10 місяців 01 день (стаж враховано по 31.05.2009), в тому числі по СП №1 09 років та заробітної плати за період з 01.01.1977 по 31.12.1981 та з 01.10.2005 по 31.12.2007 (87 міс.) станом на 01.09.2017 складає 1794,06 грн. За змістом цього листа розмір пенсії позивача після масового перерахунку з 01.07.2020 року по теперішній час становить 4001,69 грн., з них:

Коефіцієнт стажу 0,47833 (574 міс., ст. 25 ЗУ),

Середньомісячний заробіток 7439,67 грн. (проіндексований середній заробіток за 2016 4888,83 грн. (4404,35 грн.*1,11), інд. к-т з-ку 1,52177), (ст. 40 ЗУ),

Розмір пенсії за віком 3558,62 грн. (ст. 27 ЗУ),

Доплата за понаднормовий стаж 376,64 грн., (1712,00 грн.*22%), (абз. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ),

Підвищення дітям війни 66,43 грн., (п. 6 пост. КМУ №112).

Як вбачається з матеріалів справи, під час визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії відповідач застосовував індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації, який склав 1,52177.

Однак, позивач не погоджується із правильністю обчислення індивідуального коефіцієнту заробітку 1,52177.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі Закон №1058).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія у гривнях, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

На підставі ч.1 ст.40 Закону № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За змістом зазначених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати розраховується, як сума коефіцієнтів заробітної плати поділити на кількість місяців заробітної плати для розрахунку пенсії.

Суд зазначає, що коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою, в даному випадку заробітної плати позивача. Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.

Наведене дає підстави для висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, коефіцієнт заробітної плати не є постійним показником та залежить від розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії.

Суд зазначає, що обчислені щомісячні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шляхом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, визначається середній коефіцієнт заробітної плати особи (Ск : К).

Відповідно до відомостей зазначених у листі УПФУ від 11.11.2020 року № 0580-02-8/21486, відповідачем після звернення позивача за перерахунком пенсії, було здійснено розрахунок коефіцієнту заробітної плати з урахуванням відпрацьованого позивачем періоду та отриманого за цей період заробітку у відповідності до ч.1 ст. 40 та ч.4 ст. 42 Закону № 1058, тобто, у відповідності та з додержанням вимог законодавства.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено право позивача самостійно визначати коефіцієнт заробітної плати для призначення/перерахунку пенсії, це є повноваженнями органу Пенсійного фонду України.

У зв`язку з цим, суд не приймає до уваги твердження позивача, що управлінням ПФУ незаконно було зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітку для розрахунку пенсії, оскільки він був визначений з урахуванням середнього заробітку за період з 01.01.1977 року по 31.12.1981 року та з 01.10.2005 року по 31.12.2007 року.

Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1058, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Доказів того, що позивач звертався до Маріупольського ОПФУ Донецької області з відповідною заявою про виключення певних періодів з його страхового стажу для підвищення індивідуального коефіцієнту, необхідного для визначення розміру пенсії, суду не надано.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни коефіцієнту заробітної плати позивача з 1,52177 на 1,82744.

Таким чином, відповідачем вірно застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для перерахунку пенсії, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Отже, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України, судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 31 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко