Справа № 560/9822/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9822/21
УХВАЛА

31 серпня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Миролюбненської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 09 серпня 2021 року з позовом до Миролюбненської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач 27.08.2021 подав клопотання про забезпечення позову в якій просить вжити заходів забезпечення позову у справі №560/9822/21 шляхом зупинення дії рішення сьомої сесії сільської ради восьмого скликання Миролюбненської сільської ради Хмельницького району 30.06.2021 року № 5/7/VIII про "п. 1. Реорганізацію Сковородківського навчально-виховниого комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Миролюбненської сільської ради Хмельницької області (, місцезнаходження: вул. Водопровідна, будинок 3, село Сковородки, Старокостянтинивський район, Хмельницька область) шляхом приєднання до Миролюбненської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів Миролюбненської сільської ради Хмельницької області (, місцезнаходження: вул. імені Володимира Яневича, будинок 13, село Миролюбне, Старокостянтинівський район, Хмельницька область). п.2. Визнати Миролюбненську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Миролюбненської сільської ради Хмельницької області правонаступником прав та обов`язків Сковородківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Миролюбненської сільської ради Хмельницької області". до набрання законної сили рішенням суду щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії сільської ради восьмого скликання Миролюбненської сільської ради Хмельницького району 30.06.2021 року № 5/7/VIII про "п. 1. Реорганізацію Сковородківського навчально-виховниого комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Миролюбненської сільської ради Хмельницької області (, місцезнаходження: вул. Водопровідна, будинок 3, село Сковородки, Старокостянтинивський район, Хмельницька область) шляхом приєднання до Миролюбненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Миролюбненської сільської ради Хмельницької області (, місцезнаходження: вул. імені Володимира Яневича, будинок 13, село Миролюбне, Старокостянтинівський район, Хмельницька область). п.2. Визнати Миролюбненську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Миролюбненської сільської ради Хмельницької області правонаступником прав та обов`язків Сковородківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Миролюбненської сільської ради Хмельницької області".

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що продовження дії оскаржуваних рішеннь призведе до невідворотних наслідків, а саме того, що з 01.09.2021 син ОСОБА_1 не зможе отримувати доступу до середньої освіти. Відповідно до ст. 3 Закону України від 05 вересня 2017 року №2145 "Про освіту" кожен має право на якісну та доступну освіту. В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. В разі не вжиття відповідних заходів забезпечення позову можуть бути порушені приписи статей 24, 53 Конституції України, статті 13 Закону України "Про освіту" щодо принципу рівності та забезпечення територіальної доступності повної загальної середньої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. За приписами ст. 6 вказаного вище Закону України, засади державної політики у сфері освіти та принципи освітньої діяльності включають в себе забезпечення рівного доступу до освіти без дискримінації за будь-якими ознаками, свободу у виборі закладу освіти, демократизм. Освіта в Україні має будуватися за принципом рівних можливостей для всіх. Позивач зазначає, що у разі вжиття забезпечення позову буде досягнуто збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не призведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співрозмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так, в обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач послався на те, що зупинення дії рішення в частині його оскарження зупинить його виконання та прийняття подальших незаконних рішень на його основі і вчинення дій, які потім потрібно буде скасовувати в судовому порядку та докладати значних зусиль, коштів і часу для відновлення права дітей та працівників шкіл, оскільки відповідний навчальний заклад до вирішення справи по суті та прийняття відповідного рішення може бути реорганізовано.

При цьому, предметом даного позову є оскарження рішення Лісовогринівецької сільської ради від 30.06.2021 року №5/7/VIII сьомої сесії сільської ради восьмого скликання Миролюбненської сільської ради Хмельницького району.

За таких обставин, суд вважає передчасними такі вимоги позивачів у клопотанні про забезпечення позову, оскільки вказане рішення суб`єкта владних повноважень є предметом оскарження в даній справі і відповідні обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті. В той же час, забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення відповідача може свідчити про передчасний висновок суду щодо протиправності рішення відповідача, без з`ясування всіх обставин справи, що є неприпустимим та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не надано жодного доказу, що його права чи інтереси можуть бути порушені та виникне необхідність докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Подане позивачем клопотання про забезпечення позову обґрунтоване лише тим, що в разі вчинення відповідачем дій спрямованих на виконання оспорюваного рішення будуть порушені права позивача в частині доступу дітей до освітнього процесу та в частині можливого вивільнення працівників школи шляхом скорочення.

Проте, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та суперечить ст. 150, ст. 151 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку задоволення заяви про забезпечення позову за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд встановив відсутність підстав для вжиття таких заходів, оскільки, заявником не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №560/9822/21 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук