Справа № 420/8336/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, 65091), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65038355 від 09.04.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 травня 2021 року надійшла позовна заява Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, 65091), за участю третьої особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко В.О. про відкриття виконавчого провадження ВП №65038355 від 09.04.2021 року.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження за окремою категорією термінових справ в порядку ст. 287 КАС України в адміністративній справі за вказаною позовною заявою, зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № ВП №65038355 в частині, що стосуються спірного питання, протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали та зупинено провадження у справі до отримання копії витребуваних судом документів.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що відповідач повинен був протягом трьох робочих днів повернути ОСОБА_1 виконавчий документ, адже Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) відповідно до Типового положення «Про управління соціального захисту населення районної, у містах Києві та Севастополі державної адміністрації», затвердженого Постановою КМУ від 26 квітня 1996 року №461 є місцевим органом державної виконавчої влади і зобов`язання нарахувати та виплатити третій особі недоплачену грошову допомогу до 05 травня 2020 року у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги є суто дискреційним повноваженням органів Казначейства відповідно до ч. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджеті або боржників», затвердженого Постановою КМУ №845 від 03 серпня 2011 року.

До суду 18 червня 2021 року (вхід. №ЕП/16435/21) від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/12009/20, на підставі якого видано виконавчий лист № 420/12009/20 від 11.03.2021 року має немайновий та зобов`язальний характер. Відповідач вважає, що оскільки виконавчим документом чітко встановлено спосіб і порядок виконання, як і Законом для виконання рішень зобов`язального характеру підстав для визнання постанови незаконною не має.

Також відповідачем надано до суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № ВП №65038355.

Розгляд справи призначено на 20 серпня 2021 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 20 серпня 2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

Представники позивача та відповідача на відкрите судове засідання не з`явилися, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчать звіти про надсилання судової повістки електронною поштою.

Третя особа на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчать поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 20 серпня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що 11 січня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/12009/20 про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою по відкриття виконавчого провадження від 30.03.2021 року, отримана відповідачем 02.04.2021 року, та старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком В.О. 09 квітня 2021 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №420/12009/20 від 11.03.2021 року ВП № 65038355.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 29.04.2021 року ВП № 65038355 та виправлено допущену помилку у назві боржника з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10).

Вказана постанова була надіслана на адресу позивача із супровідним листом від 29.04.2021 року № 10.03-6858 (а.с. 13,14-15).

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо відмови у задоволенні позову повністю, з таких підстав.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.п. 1-1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з ч. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, суд встановив, що на підставі заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком В.О. 09 квітня 2021 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №420/12009/20 від 11.03.2021 року.

Оцінивши вчинені відповідачем дії, суд доходить висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження дотримано приписи Закону України «Про виконавче провадження», та у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Судом не встановлено жодної із наведених у Законі підстав для повернення виконавчого документа 420/12009/20 від 11.03.2021 року.

Судом відхиляються посилання позивача на те, що відповідно до ч.ч.1-2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, тому виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Стягувач- ОСОБА_1 звернувся до відповідача заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження за виконавчим документом про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Тобто вказаним виконавчим документом на боржника покладено обов`язок вчинити певні дії, а тому суд погоджується з позицією відповідача, що вказаний виконавчий документ має немайновий та зобов`язальний характер, порядок виконання яких передбачено ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу, що «стягнення коштів» та «зобов`язання вчинити певні дії» є різними способами виконання судового рішення.

Суд вважає, що виконання рішень суду про стягнення коштів відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» здійснюється на підставі звернення стягувача за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Однак, з огляду на те, що стягувач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання рішення про зобов`язання вчинити певні, посилання позивача на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є безпідставним.

У свою чергу суд зазначає, що рішення суду по справі №420/12009/20 від 11.03.2021 року набрало законної сили, а отже, відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а тому має бути виконано відповідачем у спосіб, встановлений рішенням суду.

Частинами 1,3 статті 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Аналізуючи приписи ст. ст. 4, 26, 27, 63 Закону України «Про виконавче провадження», та встановлені і з`ясовані судом обставини у справі, суд доходить висновку, що дії державного виконавця щодо прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження були вчинені відповідно до вимог цих статей Закону.

Тому, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, а отже, позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, та відсутні витрати відповідача щодо призначення експертизи та залучення свідків, жодні судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, 65091), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65038355 від 09.04.2021 року,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.