Справа № 580/1630/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 вересня 2021 року

Київ

справа №580/1630/20

адміністративне провадження №К/9901/32440/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року

у справі №580/1630/20

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕНКІВЕЦЬ»

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2021 року вдруге до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України у цій справі, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 27 грудня 2019 року № та №; визнання протиправною та скасування вимоги відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 30 квітня 2020 року №Ю-; визнання протиправним та скасування рішення відповідача № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30 квітня 2020 року.

Попередня касаційна скарга поверталася скаржникові ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як така, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Скаржникові роз`яснено, що системний аналіз статей 328 і 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України, підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, в розрізі кожного з чотирьох актів індивідуальної дії, які є предметом судового розгляду.

Скаржник зазначає, що судом не встановлено норму, яка підлягала застосуванню, а саме судом апеляційної інстанції не застосовано підпункти "а", "б" підпункту 164.2.17 пункту 164.1 статті 164 ПК України до спірних відносин, мотивуючи вказане висновком про пов`язаність обставин списання позивачем паливно - мастильних матеріалів саме із здійсненням власної господарської діяльності, при цьому підставою касаційного перегляду заявник зазначає пункт перший частини четвертої статті 328 КАС України.

Також заявник касаційної скарги доводить не дослідження судами зібраних у справі доказів з посиланням на пункт 1 частини другої статті 353 КАС України та пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, встановлення судами обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів із зазначенням пункту 4 частини 4 статті 328, пункту 4 частини 2 статті 353 КАС України.

Окремим доводом є посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції пункту 4 частини 3 статті 353 КАС України, яке полягає у відмові в задоволенні клопотання про залучення правонаступника Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу та прийнято рішення без залучення правонаступника, що в свою чергу впливає на права та обов`язки Головного управління ДПС у Київській області.

Перевіркою змісту поданої вдруге касаційної скарги встановлено, що вона є не вмотивованою в розрізі кожної із зазначених підстав.

Касаційна скарга подана від імені Головного управління ДПС у Київській області, до якої долучені повноваження особи як Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу, із наведенням, що саме цю особу, як правонаступника не допустили до участі у справі, при цьому зазначається на порушені прав відповідача.

Відтак, Суд позбавлений можливості прийняти касаційну скаргу до провадження внаслідок суперечливості відомостей нею наведених, насамперед недоведеності порушення прав особи, яка подала касаційну скаргу.

Суд неодноразово зазначав, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №580/1630/20 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Ф.Ханова