Справа № 360/2163/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2021 року

Київ

справа №360/2163/20

адміністративне провадження №К/9901/26753/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року

у справі №360/2163/20

за позовом ОСОБА_1

до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі №360/2163/20, предметом розгляду якої є:

- визнання протиправним та скасування наказу прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 524 к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 травня 2020 року;

- визнання протиправним та скасування рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 231 від 10 квітня 2020 року «Про неуспішне проходження прокурором відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Луганської області ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

- поновлення з 06 травня 2020 року ОСОБА_1 в органах прокуратури Луганської області на посаді прокурора прокуратури, а у разі закінчення процесу реформування на рівнозначній посаді Луганської обласної прокуратури або при здійсненні реорганізації, ліквідації прокуратури Луганської області на час прийняття рішення на рівнозначну посаду прокурора прокуратури у новоствореному обласному органі системи прокуратури України;

- стягнення з прокуратури Луганської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 06 травня 2020 року по дату винесення судового рішення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року задоволено частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі № 360/2163/20 скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 231 від 10 квітня 2020 року «Про неуспішне проходження прокурором відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Луганської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».

Визнано протиправною та скасовано наказ прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 524к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Луганської області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року.

Стягнуто з Луганської обласної прокуратури (93400, вул. Богдана Ліщини, 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 323024 (триста двадцять три тисячі двадцять чотири грн.) 48 коп. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві грн.).

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку зі сплатою судового збору в неповному обсязі. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

На адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додано платіжне доручення. Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, яку обґрунтовує наступним.

Скаржник вказує, що на даний час відсутній правовий висновок Верховного Суду стосовно застосування пункту 6 розділу III Порядку № 221 щодо ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації у разі набрання меншої кількості балів, ніж було визначено під час складання іспиту.

Як зазначає скаржник, предметом спору у справі, зокрема, є законність наказу про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», справа щодо конституційності деяких положень якого розглядається Конституційним Судом України.

Водночас, як зазначено в касаційній скарзі, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах при звільненні з посади на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», а саме у зв`язку з неуспішним проходженням позивачем атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

На думку скаржника, при винесені рішення судом апеляційної інстанції не врахований відповідний висновок постанови Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/13482/19-а, де в пункті 57 вказано, що саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Скаржник також наголошує, що судом апеляційної інстанцій при ухваленні рішення не надано правильного тлумачення пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ та не враховано їхній взаємопов`язаний зміст при прийнятті рішень.

На даний час, як зазначає відповідач, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права, а саме підпункту 2 пункту 19 розділу її «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, як підставу для звільнення згідно з пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», у подібних правовідносинах.

Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

В касаційній скарзі звертаються з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зважаючи на наявність в касаційній скарзі клопотання про зупинення оскаржуваного судового рішення, враховуючи обставини справи, а також предмет спору, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду своїх заперечень щодо заявленого клопотання.

Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі №360/2163/20 за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Витребувати з Луганського окружного адміністративного суду матеріали справи №360/2163/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду заперечень щодо клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

О.А. Губська

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду