Справа № 640/17485/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ № 640/17485/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії як пенсіонеру за віком у розмірі 5189,09 грн; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що ОСОБА_1 отримав пенсію за віком у 2007 році. У 2020 році звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якій просив перерахувати розмір пенсії з врахуванням положень статті 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що відповідач врахував лише 9 років понаднормового стажу, замість 14 років, за які передбачено збільшення пенсії на 14%. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не здійснило зазначеного перерахунку, а отже позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом, у якому просить визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідно до статті 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Оскільки позивач має 44 роки страхового стажу, спору щодо строку страхового стажу не існує, а отже здійснивши математичний підрахунок 44-35=9 років, відповідач вважає що розмір пенсії позивачу обраховано на підставі чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 19 вересня 2007 року відповідно до протоколу №53080 від 01 жовтня 2007 року. 07 липня 2020 року позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України у м Києві заяву про перерахунку пенсії, але відповідного перерахунку не відбулось.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Так, позивач вказує, що він має 14 повних років понаднормового стажу, замість 9 років, за які йому виплачують пенсію.

Суд дослідивши пенсійну справу позивача, наявну в матеріалах справи, а також документи, які ОСОБА_1 додав до свого позову, суд звертає увагу на той факт, що страховий стаж позивача становить 44 роки 9 місяців та 10 днів. Також суд зауважує, що спору щодо строку страхового стажу не існує.

Відповідно до протоколу №53080 від 01 жовтня 2007 року та довідок з особистого кабінету, позивач після досягнення відповідного віку та страхового стажу, отримує пенсію за віком з 19 вересня 2007 року.

Суд наголошує, що право на збільшення пенсії у зв`язку з набуттям страхового стажу понад 35 років до чоловіків та 30 років до жінок, набувається лише з досягненням сукупного страхового стажу у 35 років, який обчислюється повними роками.

З урахуванням наведеного, твердження позивача, що він має 14 років понаднормового стажу, оскільки отримує пенсію з 2007 року, спростовано матеріалами справ.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що позивачу виплачується за понаднормовий стаж 9% розміру пенсії.

З огляду на те, що позивач має загальний страховий стаж 44 роки, отже 44-35 становить 9 років понаднормового страхового стажу, за які передбачено 9% від розміру пенсії.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку що при проведенні нарахування та виплати пенсії відповідач діяв відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже позов задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявності правових підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення", Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко