Справа № 520/12957/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 серпня 2021 р. справа № 520/12957/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 34, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо не визнання зайнятості та не виплати ОСОБА_1 компенсації послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2020 року, за витрати на оплату послуг няні у жовтні 2019 року, жовтні - грудні 2020 року, січні - липні 2021 року;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену компенсацію послуги "муніципальна няня" за витрати на оплату послуг няні у жовтні 2019 року, жовтні - грудні 2020 року, січні - липні 2021 року у розмірі 19815,03 грн..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та запропоновано позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за жовтень 2019 року, жовтень - грудень 2020 року, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

На виконання вказаної ухвали, позивачем 06.08.2021 року надано заяву про поновлення процесуального строку, в якій позивач зазначив, що за період жовтень 2020 року - липень 2021 року щомісячно до 5 числа мною до Відповідача було подано в електронній формі Квитанції в сумі дві тисячі гривень кожна для підтвердження фактично понесених (сплачених) «муніципальній няні» витрат за рахунок власних коштів на оплату послуг за договором здійснення догляду за дитиною до трьох років від 21.10.2019 р. за жовтень 2020 р. - липень 2021 р. відповідно до п. 13, абзац 2 в редакції Постанови КМ № 897 від 30.09.2020, але за цей період Відповідачем не були опрацьовані подані мною документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні вартості послуги "муніципальна няня" і виплата компенсації послуги "муніципальна няня" Відповідачем до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому до Відповідача надійшли документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку, зазначений у моїй заяві за ці місяці не проводилася. На запит позивача від 31.12.2020 р. Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради листом від 19.01.2021 р. №1/0321 ЕП повідомило, що надані позивачем довідки про навчання без підтвердження факту роботи, з точки зору Відповідача не є підставою для призначення та виплати мені компенсації послуги «муніципальна няня» за період жовтень-грудень, 2020 р., оскільки нормою Закону до категорії зайнятих віднесено осіб, які навчаються за денною або дуальною формою освіти, лише у разі поєднання навчання з роботою. Позивач вказала, що з 19.01.2021 р. (день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) по 16.07.2021 р. (день звернення до суду) минув менше ніж шестимісячний строк. Також, про невідповідність розмірів компенсації за жовтень 2019, яка становила 576,97 грн., замість 1626 грн. позивач дізналася, коли готувала цей позов, проводячи аналіз судової практики за контекстом «муніципальна няня». З огляду на викладене, позивач просив суд визнати причини пропуску мною строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд зазначає, що вирішальним для визначення строків звернення до адміністративного суду є встановлення факту, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі 826/5240/18.

Разом з цим, предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17.

Матеріали справи свідчать, що позивач із адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду звернувся шляхом подання позовної заяви через систему "Електронний суд" 16.07.2021 року, про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві.

З пояснень позивача вбачається, що:

- квитанція за жовтень 2020 року до відповідача була подана до 05.11.2020 року, відповідно відповідачем компенсація мала бути виплачена до 10.12.2020 року;

- квитанція за листопад 2020 року до відповідача була подана до 05.12.2020 року, відповідно - компенсація мала бути виплачена до 10.01.2021 року;

- квитанція за грудень 2020 року до відповідача була подана до 05.01.2021 року, відповідно - компенсація мала бути виплачена до 10.02.2021 року.

З огляду на викладене, усвідомлюючи кінцеву дату отримання коштів, позивач був обізнаний про можливе порушення його прав. При цьому, отримання відповіді від відповідача 19.01.2021 року не свідчить про те, що саме 19.01.2021 року позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відносно тверджень позивача, що про невідповідність розмірів компенсації за жовтень 2019, яка становила 576,97 грн., замість 1626 грн. позивач дізналася, коли готувала цей позов, проводячи аналіз судової практики, суд зазначає, що вказане не є належною підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивач звернувся з даним позовом поза межами встановленого Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячного строку для звернення з позовом до адміністративного суду в частині позовних вимог за жовтень 2019 року, жовтень та листопад 2020 року.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Таким чином, наведені у заяві про поновлення процесуального строку підстави пропуску строку, в частині позовних вимог за жовтень 2019 року, жовтень та листопад 2020 року, суд визнає неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову. Наведені факти не свідчать про поважність пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом в частині позовних вимог за жовтень 2019 року, жовтень та листопад 2020 року. Підстави, вказані позивачем у заяві, визнаються судом неповажними.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином позовна заява в частині позовних вимог за жовтень 2019 року, жовтень та листопад 2020 року підлягає поверненню.

Згідно з положеннями ч.5, 6, 8 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 123, 169, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 34, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо не визнання зайнятості та не виплати ОСОБА_1 компенсації послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2020 року, за витрати на оплату послуг няні у жовтні 2019 року, жовтні - листопаді 2020 року та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену компенсацію послуги "муніципальна няня" за витрати на оплату послуг няні у жовтні 2019 року, жовтні - листопаді 2020 року - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.