Справа № 415/3755/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року справа №415/3755/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 червня 2021 р. у справі № 415/3755/21 (головуючий І інстанції Калмикова Ю.О.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича про притягнення позивача - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., а справу закрити (а.с. 2-6).

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 15.04.2021 року поліцейським 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області сержантом поліції Городничим М.С., був розглянутий матеріал адміністративної справи щодо звинувачення позивача, в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та було винесено постанову серії ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 16 червня 2021 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4069877 від 15.04.2021 року, виготовлену не друкарським засобом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито (а.с. 40-42).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що як зазначено в пункті 7 постанови, до постанови додається відеозапис з бодікамери DSJX300036_ВВ00036 але суд зазначив, що не приймає відеозапис як належний і допустимий доказ, оскільки фактичний номер камери DSJX300036_ВВ0036. Приймаючи таке рішення суд не врахував правову позицію щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності яка була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17 та у постанові від 24.12.2019 року у справі №459/1801/17 яка вказує, що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати складання постанови, не спростовує порушення позивачем ПДР, та є опискою. Також суд не врахував, що згідно п.1.10 ПДР України «Населений пункт» - забудована територія, в`їзди на яку позначаються дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і по своїй природі встановлені саме на початку населеного пункту, а контроль за додержанням швидкості здійснювався безпосередньо в самому населеному пункті. Крім того, основною функцією лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 є здійснення певних вимірювань, тобто TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не засобом фото- або відео фіксації (а.с. 45-56).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

15 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області сержантом поліції Городничим М.С. була винесена постанова серії ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою позивачем було порушено ч. 1 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно змісту постанови 15.04.2021р. о 06 годин 38 хвилини у м.Лисичанську по вул. Карла Маркса, 151, водій рухався зі швидкістю 80 км/год в межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» при дозволеній 50 км/год., швидкість руху вимірювалася TruСam ТС 000670 похибка 2 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Швидкість руху, відповідно до постанови від 15.04.2021 року серії ЕАН №4069877, вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruСam № ТС 000670 (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ст.31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За унормуванням ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову від 15.04.2021 року серії ЕАН №4069877 виходив з того, що номер відео з бодікамери, зазначеного у постанові DSJX300036_ВВ00036 не відповідає номеру відео, що надано суду - DSJX300036_ВВ0036, у зв`язку з цим, суд не прийняв даний відеозапис, як належний та допустимий доказ. А також, з дослідженого судом відео з технічного приладу Tru Сam LTI 20/20 ТС 000670 неможливо встановити факт того, що позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1 , рухався саме в межах населеного пункту - м. Лисичанськ по вул. Карла Маркса 15, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», та факт того, що прилад Tru Сam ТС 000670 знаходився в межах населеного пункту - м. Лисичанськ.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявний диск DVD-R з відеофайлами (а.с. 38), який було досліджено судом апеляційної інстанції.

З відеозапису диска DVD-R (файл - DSJX300036_ВВ0036) з нагрудного реєстратора патрульного вбачається перевірка документів, встановлення особи, яка здійснила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розгляд справи.

З відеозапису диска DVD-R (файл - _UA000_0415_06380) вбачається що позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Слід зазначити, що дата, час, транспортний засіб (модель, номерний знак), швидкість, які відображені у відеофайлі _UA000_0415_06380 відповідають даним, які зазначені у постанові серії ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року.

Вказаний відеодоказ суд приймає як належний, оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в постанові серії ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року.

Колегія суддів погоджується з доводом апелянта, що в постанові серії ЕАН №4069877 від 15.04.2021 року в зазначені номера бодікамери допущено описку, а саме DSJX300036_ВВ00036, замість вірного DSJX300036_ВВ0036, що не спростовує порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР, оскільки наявні докази в матеріалах справи (фіксація порушення приладом Tru Сam ТС 000670 - відеофайл _UA000_0415_06380) підтверджують, що позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год.

До того ж, сама по собі описка у оскарженій позивачем постанові, ні яким чином не скасовує факту вчинення останнім правопорушення, яке полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, яке підтверджене належними доказами.

Колегія суддів критично ставиться до висновку суду першої інстанції, що неможливо встановити факт того, що позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1 , рухався саме в межах населеного пункту - м. Лисичанськ по вул. Карла Маркса 15, оскільки відповідно до позову, позивач сам зазначав, що в м. Лисичанську, рухаючись по вул. Карла Макса, без порушення ПДР, приблизно о 06 год. 30 хв. 15.04.2021 року був зупинений інспектором, який повідомив йому про порушення швидкісного режиму в населеному пункті.

Отже, позивач не заперечував рух саме у населеному пункті, як під час розгляду справи на місці зупинки так і в позовній заяві.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист від 19.05.2021р. №189/14-01 КП «Лисичанський шляхремонт», відповідно до якого зазначено, що знаки 5.45 «Початок населеного пункту» встановлені по вул. Першотравнева та вул. Бахмутська, знаки 5.70 «Фото, відеофіксування порушень ПДР» розташовані по вул. Карла Маркса відповідають вимогам ДСТУ 4100:2014, та знаходяться в межах населеного пункту (а.с. 27).

Відтак, враховуючи те, що адміністративне правопорушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.

Зазначені обставини свідчать про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного, суд зробив висновок щодо необхідності задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 червня 2021 р. у справі №415/3755/21 - задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 червня 2021 р. у справі № 415/3755/21 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко