Справа № 127/19613/21
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/204/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника позивача - адвоката Вересюка М.В.,

представника відповідача Скляра О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Просив визнати протиправним та скасувати рішення №14 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 23.07.2021 року, прийняте заступником начальника Управління - начальником відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Святошинським РВ ГУДМС України в м. Києві 23.09.2016 року та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 10.10.2016 року. Вказаний вище паспорт громадянина України є дійсним, адже жодних рішень про визнання даного паспорта недійсним або про його анулювання не приймалось, не існує та з таким рішенням позивача не ознайомлювали. Позивач є громадянином України, оскільки його не позбавлено громадянства, воно не припинено та жодних підстав для його припинення не має, а тому є незрозумілим в зв`язку із чим в оскаржуваному рішенні зазначено, що позивач є особою без громадянства.

Як на підставу для прийняття оспорюваного рішення, в ньому міститься посилання і повідомлення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київські області щодо визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Святошинським РВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області. Так, дійсно 08.07.2021 року позивача було ознайомлено з листом №8010.5.2-13378/80.2-2 Центрального міжрегіонального УДМС у м. Києві ти Київській області, в якому зазначено, що висновком службової перевірки, затвердженим Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 03.03.2020 року № 51/2020, паспорт НОМЕР_1 , виданого Святошинським РВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області виданий на ім' ОСОБА_1 , визнано оформленим з порушенням вимог законодавства України. Однак, у вказаному листі не зазначено про те, що даний паспорт визнано недійсним, а тому не зрозуміло на підставі чого в рішенні № 14 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства зазначено, що паспорт позивача визнано недійсним. Крім того, паспортні дані вказані в оспорюваному рішенні відмінні від паспортних даних позивача, оскільки паспорт виданий Святошинським РВ ГУДМС України в м. Києві, а не Святошинським РВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області, що ставить під сумнів чи дійсно вирішувалось питання щодо паспорта позивача. Також позивач зазначає, що народився в м. Сніжне Донецької області, в Україні, про що зазначено в паспорті, а тому він має право на громадянство України з народження.

Крім того, 05.07.2016 року позивач одружився, уклавши шлюб з ОСОБА_5 і свідоцтві про шлюб також вказано, що позивач є громадянином України. 13.07.2017 року позивач, як громадянин України, отримав посвідчення водія, він є інвалідом ІІ групи, в зв`язку із чим отримує пенсію, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 22.05.2018 року.

В оспорюваному рішенні містяться посилання на ряд документів, які слугували підставою для його прийняття, але самих документів позивачу вручено не було, з їх змістом позивач не знайомий.

Позивач вважає оспорюване рішення неправомірним і таким, що порушує законні права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вересюк М.В. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Скляр О.В. позов не визнав, надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву (а.с. 22-28), зокрема, вказавши, що оспорюване рішення №14 від 23.07.2021 року є законним і скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

05.07.2016 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №241. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 9).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23.09.2016 року Святошинським РВ ГУДМС України в м. Києві, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сніжне Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

На а.с. 7 - копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2016 року.

13.07.2017 року позивач ОСОБА_1 отримав посвідчення водія (а.с. 10).

22.05.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_3 про надання йому з 16.03.2018 року довічно державної соціальної допомоги як особі, яка не має права на пенсію в сумі 1452 грн. (а.с. 11).

Згідно висновку службової перевірки Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 03.03.2020 року №51/2020 щодо підстав оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , встановлено, що 23.09.2016 року до Святошинського РВ ГУ ДМС в м. Києві звернулася особа, яка надала документи, видані на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, з питань оформлення паспорта громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_5 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 19.12.2011 року. Цього ж дня Святошинським РВ ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позивач отримав 23.09.2016 року. В ході проведення службової перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у м. Києві та Київській області було встановлено, що в інформаційній підсистемі «Недійсні документи» СІ АС У МП ДМС України наявні відомості про паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.01.2006 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесений 29.07.2017 року Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області має статус «недійсний документ померлої особи».

Також перевіркою встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, Україна.

У зв`язку із зазначеним, прийнято рішення, що паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 23.09.2016 року Святошинським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що оформлений з порушенням законодавства України та такий, який відповідно до пункту 108 Порядку є недійсним, підлягає вилученню та знищенню (а.с. 35-37).

20.07.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП в зв`язку з порушенням правил перебування в Україні іноземців та ОБГ, а саме проживав (перебував) в Україні без оформлення документів на право проживання (перебування), чим порушив вимоги ч. 3 ст. 3, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року. Згідно постанови від 20.07.2021 року на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 414,00 грн. (а.с. 31, 32, 39).

23.07.2021 року заступником начальника Управління - начальником відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України у Вінницькій області Володимиром Кушніром прийнято рішення №14 про примусове повернення до країни походження або третьої країни особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін не пізніше 2 серпня 2021 року (а.с. 40-41).

ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення, він зобов`язався не пізніше 02.08.2021 року залишити територію України, про що 26.07.2021 року написав розписку. Також зазначив, що з вимогами статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду з України у визначений строк ознайомлений. Перекладача не потребує. Адвокат позивача Баришніков А.Л. з вказаним однайомлений одночасно із ОСОБА_1 - 26.07.2021 року (а.с. 42-43). Текст написаний ОСОБА_1 власноруч.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також міжнародними нормами.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені ст. 288 КАС України.

Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, зокрема, підстави для примусового повернення до країни походження або третьої країни особу без громадянства, доведення рішення органу УДМС про примусове повернення, зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений строк, причини невиконання рішення тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 25 Закону України України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

При цьому, порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).

Згідно із п. 2 розділу ІІ Інструкції рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Згідно із п. 1.5 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну зокрема на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, про примусове повернення або примусово видворенні на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є:

- дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

- дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Також відповідно до ч. 3-5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

В судовому засіданні відповідачем було доведено, що ним була дотримана процедура прийняття рішення щодо примусового повернення громадянина ОСОБА_1 до країни походження чи до третьої країни, визначена Інструкцією.

Відповідно до Інструкції рішення про примусове повернення було доведено ОСОБА_1 у встановленому порядку та мовою, якою він володіє і здатний розуміти зміст офіційного документу (особисто зазначив перекладача не потребує), вручено один примірник рішення, взято зобов`язання про добровільний виїзд з України у строк не пізніше 02.08.2021 року.

Згідно розписок, ОСОБА_1 у присутності адвоката Баришнікова А.Л., особисто підписав вказані документи, зазначив, що перекладача не потребує. Тексти на офіційних документах також написані ОСОБА_1 українською мовою, що дає суду достатньо підстав вважати, що він володіє українською мовою і розуміє зміст та значення офіційних документів. Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 був зрозумілий зміст офіційного документу і зобов`язання про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом №353/271/150 при прийнятті оскаржуваного рішення №14 від 23.07.2021 року.

Встановлено, що Президент України Володимир Зеленський підписав Указ №203/2021 від 21.05.2021 року про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 року, котре оновлює список фізичних і юридичних осіб, проти яких запроваджуються санкції, зокрема, його розширено «ворами в законі» й іноземцями, які є «кримінальними авторитетами».

Зокрема, рішенням Ради Національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів «санкцій)» були введені персональні санкції стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначений в Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року під номером 672 (а.с. 45-47).

Згідно даного рішення до особи без громадянства ОСОБА_1 введені санкції: блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України; запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; заборона користування радіочастотним ресурсом України; обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування; повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом; припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування встановленим цим Законом (відмова в оформленні посвідки на тимчасове проживання, скасування посвідки на тимчасове проживання: відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання; відмова в продовженні строку перебування в Україні; відмова в задоволенні заяви про прийняття до громадянства України; примусове видворення за межі України).

Відтак, застосування персональних санкцій стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року є підтвердженням того, що перебування ОСОБА_1 на території України суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справах з приводу примусового повернення обов`язок доказування лежить на суб`єкті владних повноважень.

З огляду на встановлені по справі обставини, а також те, що відповідачем доведена правомірність рішення №14 від 23.07.2021 року, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: