Справа № 500/2496/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2496/21 пров. № А/857/11762/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Дерех Н.В., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, 05.05.2021 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 12.04.2021 ВП № 63671819 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норми процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова державного виконавця отримана 30.04.2021, що підтверджується копією листа відправлення.

Вважає, помилковим твердження суду першої інстанції, що не надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували наявність поважних причин, з яких було пропущено строк звернення до суду, зокрема, опис вкладення до конверта, в якому на адресу позивача надійшла копія оскаржуваної постанови. Оскільки, опис вкладення у вказаному конверті відсутній, так як відправка листа Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) здійснювалася без опису вкладення.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що така підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позовну заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано належних, достатніх та допустимих доказів, що підтверджували б наявність поважних причин (непереборних обставин) пропуску строку звернення до суду, в тому числі, отримання 30.04.2021 саме спірної постанови від 12.04.2021 у ВП № 63671819, так як опис вкладення у конверті відсутній.

Крім цього, дійшов висновку, що у спірному випадку, останнім днем для оскарження спірної постанови державного виконавця від 12.04.2021 є 22.04.2021 до двадцять четвертої години. В той же час, позовом до суду позивач звернувся 30.04.2021, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом спору є скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 12.04.2021 ВП № 63671819 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи наявний конверт, який адресований позивачу (а. с. 11, 16, 22, 33) з трекінг-номером 957, згідно якого відправлення прийняте на поштове відділення зв`язку 28.04.2021, а отримане 30.04.2021.

Позовну заяву до суду першої інстанції подано за вх. № 2783/21 - 05.05.2021 (а. с. 1).

Статтею 118 КАС передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами, процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження скорочених строків, обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 1 ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що у спірному випадку, останнім днем для оскарження спірної постанови державного виконавця від 12.04.2021 є 22.04.2021 до двадцять четвертої години. Оскільки, початок перебігу десятиденного строку звернення до суду з цим позовом, не може розпочинатися 12.04.2021, так як з цією датою пов`язано лише винесення оскаржуваної постанови. Тобто, саме 12.04.2021 позивач не міг дізнатися про винесення постанови державного виконавця, оскільки доказів того, що така ним отримана саме цією датою не має.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, безпідставним твердження суду першої інстанції, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували наявність поважних причин, з яких було пропущено строк звернення до суду, зокрема, опис вкладення до конверта, в якому на адресу позивача надійшла копія оскаржуваної постанови. Оскільки, позивач не може нести негативні наслідки лише з тих підстав, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який виніс оскаржувану постанову, до конверта в якому така надсилалася не додано опису вкладення.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з позовом до суду, позивач звернувся 05.05.2021, що підтверджується відтиском штемпеля суду першої інстанції за вх. № 2783/21 (а. с. 1), натомість, доказів того, що таке звернення відбулося 30.04.2021, через засоби поштового зв`язку, відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки оскаржувана постанова надійшла на адресу позивача - 30.04.2021, а тому перебіг десятиденного строку, у відповідності до ч. 1 ст. 120 КАС України, починається з 01.05.2021, тобто з наступного дня після відповідної календарної дати.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що у спірному випадку останнім днем для оскарження спірної постанови державного виконавця від 12.04.2021 є 22.04.2021. Оскільки, за встановлених обставин справи, перебіг десятиденного строку звернення до суду починається з 01.05.2021.

Отже, ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є передчасною та прийнята з порушення вимог КАС України, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом 05.05.2021, тобто в межах визначеного строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при поверненні позовної заяви у справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 287, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 500/2496/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш