Справа № 640/23921/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 серпня 2021 року м. Київ № 640/23921/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінова А.В. ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Відокремлений підрозділ єдиної юридичної особи (ДПС України), а саме - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Тобто, у правовідносинах, де їх учасником з боку фіскального органу є ДПС України, звернулось неправосуб`єктне утворення - Головне управління ДПС у м. Києві, яке по суті має статус філії, яка не є самостійним учасником спірних відносин.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною третьою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Таким чином, позивачами в адміністративних справах можуть, у тому чисті, підприємства, установи, організації (юридичні особи) лише за умови, якщо такі юридичні особи публічного права мають адміністративну процесуальну правосуб`єктність, тобто зареєстровані у статусі юридичної особи.

При цьому адміністративній процесуальній правосуб`єктності притаманна така юридична властивість яка складається з правоздатності, дієздатності і деліктоздатності.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, до суду з даним позовом звернулося Головне управління ДПС у м. Києві, яке є відокремленим підрозділом без статусу юридичної особи, та відносно якого зазначений код з ЄДР: 44116011 (код філії). Вказаний позов підписаний Попадюхою С.В. як представником Головного управління ДПС у м. Києві. На підтвердження повноважень названої особи був наданий лише витяг ЄДР, сформований відносно юридичної особи - Державної податкової служби України, .

Зі змісту наданого витягу вбачається, що Попадюха С.В. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, тобто від імені Державної податкової служби України (повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг)) - представник.

У контексті з наведеними обставинами суд зазначає, що у даному випадку та щодо даних відносин позивачем має виступати ДПС України з окремим відображенням (в особі) того, що від імені ДПС України діє ГУ ДПС як відокремлений підрозділ (філія).

Однак, по-перше, Державна податкова служба України не є позивачем за даною позовною заявою, по-друге, зі змісту наданого витягу не вбачається наявності у Попадюхи С.В. права підписувати позовні заяви від імені Головного управління ДПС у м. Києві, по-третє, на підставі наданого витягу Попадюха С.В. може вчиняти дії від імені саме юридичної особи, тобто ДПС України, яка не є позивачем у справі.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Враховуючи це, позовна заява підлягає поверненню.

За змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, особою уповноваженою діяти від Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) вказано лише одно особу - начальника Лагутіну Злату Володимирівну.

В силу положень статті 95 Цивільного кодексу України філії, відокремлені підрозділи юридичної особи здійснюють всі або частину функцій юридичної особи, тобто діють від імені юридичної особи.

Таким чином, оскільки позовну заяву від імені позивача Головного управління ДПС у місті Києві (яке є відокремленим підрозділом ДПС України, має самостійний код ЄДРПОУ ВП 44116011) підписано особою - Попадюхою С.В., яка не має права підписувати позовні заяви, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви заявнику.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду із позовом в порядку, встановленому законом, тобто після виконання вимог щодо позовної заяви, визначених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві ().

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви і додані до неї документи надіслати позивачу.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.