Справа № 415/2199/21
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2199/21
Провадження № 2-а/415/206/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Ф. Ернеста, буд. № 3 м. Київ, 03048) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову відповідача серії ДП18 № 809235 від 25 березня 2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач посилається на те, що 22 березня 2021 року інспектором поліції Волковецьким О.Ю. винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з постановою незгодна, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення в постанові є м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри 418, однак за вказаною адресою відсутні пішохідні переходи. Разом з тим, в постанові відсутні відомості з приводу дотримання пішоходами правил дорожнього руху.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 29 квітня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції.

Копії ухвали від 29 квітня 2021 року були направлені позивачу, відповідачу та третій особі в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. 13 травня 2021 року надав суду клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, долучив до матеріалів диск з відеозаписами.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 809235 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. зі змісту постанови вбачається наступне.

15 лютого 2021 року о 15 годині 20 хвилин за адресою: вул. ім. В. Сосюри біля буд. № 418 в м. Лисичанську ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкості та не зупинилась, чим створила перешкоду для пішоходів, чим порушила п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

В графі "до постанови додаються" зазначено «відео з камер DSJX300018_BB0018, DSJX300011_BB0011 відео з реєстратора Xiaomi».

Розглядаючи справу по суті, суд робить наступні висновки.

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи спочатку відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався, була винесена постанова ЕАН № 3790522 від 15 лютого 2021 року, яка відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП скасована та направлена на новий розгляд поліцейському роти № 1 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції капралу поліції Волковецькому О.Ю. За наслідками розгляду справи поліцейським в Управлінні патрульної поліції в Луганській області Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. Повноваження відповідача в цій частині позивач не оспорює.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлюється обов`язок водія надавати переважне право руху пішоходу, який знаходиться на пішохідній доріжці (зебрі).

Згідно п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Аналізуючи зазначену норму, суд зазначає, що вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися.

Такий висновок узгоджується позицією ВС, викладеною у справі № 751/4821/17, яку суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, пунктом 18.4 ПДР України передбачено, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Суд зазначає, що наявність перед пішохідним переходом транспортного засобу, що зупинився або зупиняється, є попередженням для водіїв транспортних засобів, що рухаються суміжними смугами, про можливу появу пішоходів на переході, тому водії, які рухаються суміжними смугами, зобов`язані знизити швидкість, за необхідності зупинитися перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходам, які рухаються переходом.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем наданий диск з відеофайлами знятими нагрудною камерою та відеореєстратором.

Дослідивши надані суду відеозаписи суд встановив, що автомобіль позивачки проїхав пішохідний перехід, в той час коли на ньому знаходився пішохід, разом з тим, у цей час, у крайній правій смузі, знизив швидкість та зупинявся за для того щоб дати дорогу цьому пішоходу інший транспортний засіб (автомобіль патрульної поліції).

Докази, надані відповідачем, в повній мірі підтверджують скоєне позивачем адміністративне правопорушення, а також підтверджує, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому оскаржувана постанова прийнята за наявності достатніх для цього підстав.

Переглянувши відеозаписи встановлено, що відповідач повідомив позивачу причину зупинки, далі позивачу були роз`яснені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП та 63 Конституції України. Заявлені клопотання позивача були задоволені.

Посилання позивача на те, що в постанові неправильно зазначена адреса вчинення адміністративного правопорушення, не спростовує вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, а поліцейський правильно зазначив в постанові місто вчинення - м. Лисичанськ, вулицю - вул. ім. В. Сосюри, зазначивши найближчий до пішохідного переходу будинок № 418 на даній вулиці.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд встановив відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., тобто в межах санкції зазначеної норми КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Ф. Ернеста, буд. № 3 м. Київ, 03048) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова