Справа № 500/35/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 500/35/21

адміністративне провадження № К/9901/31380/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс"

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року

у справі №500/35/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс"

до Регіонального сервісного центру МВС Головного сервісного центру в Тернопільській області

про визнання протиправними та скасування висновків про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколів ОТК недійсними,-

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №500/35/21, предметом розгляду якої є визнання протиправними та скасування висновків Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколів ОТК недійсними від 15 жовтня 2020 року, якими визнано недійсними протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів №00856-01081-20 від 18 вересня 2020 року, №00856- 01078-20 від 17 вересня 2020 року, №00856-01037-20 від 10 вересня 2020 року, №00856-01072-20 від 17 вересня 2020 року, а також від 17 листопада 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01239-20 від 15 листопада 2020 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколу ОТК недійсним від 15 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01081-20 від 18 вересня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано висновок Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколу ОТК недійсним від 15 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01078-20 від 17 вересня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано висновок Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколу ОТК недійсним від 15 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01037-20 від 10 вересня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано висновок Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколу ОТК недійсним від 15 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01072-20 від 17 вересня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано висновок Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколу ОТК недійсним від 17 листопада 2020 року, яким визнано недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00856-01239-20 від 15 листопада 2020 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС Головного сервісного центру в Тернопільській області задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року в справі № 500/35/21 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс" до Регіонального сервісного центру МВС Головного сервісного центру в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування висновків про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколів ОТК недійсними відмовлено.

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року та залишити в силі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити по якій саме підставі оскаржується судові рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

Всупереч вищенаведеного, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку застосовано судами попередніх інстанцій неправильно та щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження так само, як і норму права щодо, якої на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №500/35/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансервіс" до Регіонального сервісного центру МВС Головного сервісного центру в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування висновків про результати проведення моніторингу результатів обов`язкового технічного контролю та визнання протоколів ОТК недійсними - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяО.В. Калашнікова