Справа № 193/821/20
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/1/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 серпня 2021 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.,

при секретарі Мельникової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Іщюк Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2749753 про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Іщюк Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2749753 про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 червня 2020 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 27 червня 2020 року, інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капралом поліції Іщюком Олександром Миколайовичем, відносно ОСОБА_1 , винесено постанову серії ЕАМ № 2749753 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно до вказаної вище постанови: «27.06.2020, 21.22.03| м. Хмельницький вулиця західна окружна 20| Водій керував тз зі швидкістю 75 км/год, що на 25 км/год перевищує дозволену швидкість в населеному пункті. Швидкість зафіксовано на прилад TruCAM ТС000862 | чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швид.режиму в населених пунктах (дозвол.швид. не більше 50 км/год).

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

З наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів" № 193 від 08.02.2016 року встановлено, що у разі якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної техніки вважається не повіреним.

Разом з тим, швидкість руху автомобіля під керуванням позивача вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCAM ТС000862, та позивачем виконані докладні фото приладу (додатки), на яких чітко видно, що на вказаному пристрої відсутній відбиток повірочного тавра або пломби.

Отже, показники швидкості руху автомобіля отриманні за допомогою TruCAM ТС000862 не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри був належним чином не повірений (відсутня пломба або повірочне тавро), а тому неможливо не взяти до уваги дані показники при внесенні рішення, а інші докази, які підтверджували факт вчинення даного правопорушення, відсутні.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Разом з тим, жодна норма жодного закону не встановлює можливості для поліцейських отримувати інформацію про вчинені адміністративні правопорушення, окрім як у порядку встановленому ст. 40 «Про національну поліцію», а будь-які інші дії з отримання інформації прямо порушують ст. 19 Конституції України та виходять за межі наданих їх повноважень.

В даному випадку, поліцейськими під час фіксування вчинено два порушення вказаної вище статті, а саме: - засіб фіксування знаходився в руках поліцейського, а не був розмішений в дозволеному законом місці; «TruCAM ТС000862» не є засобом, який діє в автоматичному режимі, оскільки має кнопки маніпуляції щодо початку та завершення фіксації правопорушень.

Крім цього, TruCAM - є засобом вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

В свою чергу, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Крім цього, відповідно ч.4 ст. 8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», до сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності, контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

В свою чергу, згідно до абз. 2 ч.1 ст. 16 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст. 1 ЗУ « Про технічні регламенти та оцінку відповідності», сертифікація - підтвердження відповідності третьою стороною, яке стосується продукції, процесів, послуг, систем або персоналу.

У свою чергу, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Тобто, прилад TruCAM, відноситься до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, який не відповідає вимогам ч.4 ст. 8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», у зв`язку з анулюванням сертифікату, а тому будь-які заміри отримані з його застосуванням є одержаними з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, будь-які доводи щодо правомірності використання приладу TruCAM 000862, є надуманими та безпідставними. У свою чергу, будь-які посилання поліцейських як на доказ вини позивача на фото з приладу «TruCAM 000862» є очевидно недопустимими та не можуть бути взяті до уваги, а інші докази вчинення будь-якого правопорушення, відсутні.

В свою чергу, після зупинки транспортного під керуванням позивача, поліцейський, в порядку передбаченому ст. 279 КУпАП, почав розгляд справи.

В ході розгляду справи в порядку передбаченому ч.2 ст. 279 КУпАП, позивачем заявлено два клопотання, а саме:

- відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Оскільки позивач був зупинений в м. Хмельницький, яке, знаходився на відстані близько 650 км. від місця постійного мешкання та він не зможе забезпечити участь адвоката, позивач заявив клопотання про розгляд справи за місцем проживання, з метою реалізації свого права на належну підготовку свого захисту (у тому числі і залучення адвоката) яке передбачене Конституцією України. На вказане клопотання поліцейський, заявив категоричну відмову, при цьому жодним чином її не мотивуючи, та не виносячи будь-яких процесуальних документів (постанови, тощо). Тобто інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Позивач вважає, що постанова серії ЕАМ №2749753 від 27.06.2020 про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з"явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2020 року, інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капралом поліції Іщюком Олександром Миколайовичем, відносно ОСОБА_1 , винесено постанову серії ЕАМ № 2749753 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно до вказаної вище постанови: «27.06.2020, 21.22.03| м. Хмельницький вулиця західна окружна 20| Водій керував тз зі швидкістю 75 км/год, що на 25 км/год перевищує дозволену швидкість в населеному пункті. Швидкість зафіксовано на прилад TruCAM ТС000862 | чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швид.режиму в населених пунктах (дозвол.швид. не більше 50 км/год).

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Порядок дорожнього руху на території України встановлений ПДР України. Пунктом 12.4 ПДР визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год .

Згідно п. 1.10 ПДР населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.46 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідачем не надано суду доказів про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, відзив суду не направлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що постанова серіїї ЕАМ №2749753 від 27.06.2020 року винесена інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Іщюк Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки відповідачем не доведено, що позивач 27 червня 2020 року порушив вимоги п. 12.4 ПДР.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Іщюк Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2749753 про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 червня 2020 року задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2749753 від 27.06.2020.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2749753 від 27 червня 2020 року , винесена інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Іщюк Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська