Справа № 640/9373/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ № 640/9373/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач-2) у якому просить суд:

- визнати бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при проведенні позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого органу Київської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 57329818 протиправною;

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що висновки перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 у виконавчому проваджені №57329818 не відповідають фактичним обставинам справи, що свідчить про бездіяльність відповідача-2 під час проведення перевірки та унеможливлює внесення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Як зазначає позивач, на виконанні у двох приватних виконавців знаходилося дві ідентичні постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 року та від 25.10.2018 року, тобто сума основної винагороди стягується з боржника у подвійному розмірі, а саме у сумі 783186,30 грн. (391 593,15 х 2). У заяві до відповідача-1 зазначалося, що вищезазначене свідчить про факт порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ст.61 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2.

Міністерство юстиції України заперечує проти позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначаючи, що за результатами проведеної Управлінням позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження № 57682687 яка проводилась на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.02.2020 та в межах предмету цієї заяви, порушень вимог законодавства не встановлено, про що складено довідку від 02.03.2020. Також під час перевірки не встановлено підтвердження фактів подвійного перебування на момент перевірки на виконанні постанов про стягнення з боржника основної винагороди, в тому числі за виконавчим провадження № 57682687.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на те, що підтвердження фактів подвійного перебування на момент перевірки на виконанні постанов про стягнення з боржника основної винагороди, в тому числі за виконавчим провадження № 57682687, не встановлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10.02.2020 до Міністерства юстиції України надійшла заява ОСОБА_1 про проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2, в якій ставилась під сумнів законність його дій і висловлювалось прохання про проведення перевірки фактів, вказаних у зверненні, та зобов`язання приватного виконавця усунути виявлені порушення, а також прохання за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 направити подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

07.04.2020 ОСОБА_1 було отримано лист Міністерства юстиції України за №1957/4395-33-20/20.5.1 від 10.03.2020 року разом із довідкою про результати проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 Згідно висновків за результатами перевірки порушень вимог законодавства в межах предмету заяви виявлено не було.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затверджене Постановою КМ України № 228 від 02.07.2014 (далі - Положення № 228), Міністерство юстиції України (далі також - Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Згідно з підпунктом 23 пункту 3 основними завданнями Мін`юсту є, зокрема, забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень.

Вказана норма знайшла своє відображення у Законі України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1403-VIII), що визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до статей 1, 2, 3 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно з статтею 17 Закону № 1403-VIII Міністерство юстиції України: формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації; здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Частиною першою статті 34 Закону № 1403-VIII встановлено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.

За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні.

На виконання статті 34 Закону № 1403-VIII Міністерством юстиції України був розроблений Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647 (далі - Порядок № 3284/5).

Порядок № 3284/5 визначає механізм здійснення Міністерством юстиції України перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, зокрема стану додержання Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, ухвалених відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства.

Абзацом другим пункту 26 розділу III Порядку № 3284/5 передбачено, що позапланова невиїзна перевірка проводиться управлінням, яке входить до складу структурного підрозділу Міністерства та до повноважень якого належить забезпечення контролю за діяльністю приватних виконавців, або Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, яке визначає керівник структурного підрозділу Міністерства (крім Управління забезпечення примусового виконання рішень, що перебуває в межах виконавчого округу приватного виконавця).

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй скарзі від 10.02.2020 ОСОБА_1 зазначав, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 порушено норми чинного законодавства щодо подвійного перебування на виконанні постанов про стягнення з боржника основної винагороди.

Після надходження скарги листом Міністерства юстиції України від 19.02.2020 № 2550/20.5.1/32-20 доручено Управлінню забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження № 57682687.

За результатами проведеної Управлінням позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження № 57682687, складено довідку від 02.03.2020, згідно якої під час проведення перевірки встановлені наступні обставини.

01.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57329818 з примусового виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області від 06.09.2017 у справі № 372/555/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 3 915 931,58 грн., копії якої направлено рекомендованою кореспонденцією сторонам виконавчого провадження. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем ОСОБА_2 01.10.2018 винесено постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 391 593,15 грн.

25.10.2018 за письмовою заявою стягувача, приватним виконавцем ОСОБА_2, керуючись пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно пояснень приватного виконавця ОСОБА_2., ним помилково винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 № 57329818 у розмірі 391 593,15 грн.

Зазначену постанову, у порядку частини четвертої статті 5 Закону № 1403-VIII направлено на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області ОСОБА_3, яким 13.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57682687.

У подальшому при виявлені помилки, приватним виконавцем ОСОБА_2 15.11.2019 на адресу приватного виконавця ОСОБА_3 направлено заяву про повернення без подальшого виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 №57329818.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_3, 24.12.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану № 57682687.

У подальшому, приватному виконавцю виконавчого округу Київської області ОСОБА_4 скеровано заяву про відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 № 57329818, за якою 11.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60959583.

Таким чином, підтвердження фактів подвійного перебування на момент перевірки на виконанні постанов про стягнення з боржника основної винагороди, в тому числі за виконавчим провадження № 57682687, не встановлено.

Враховуючи зазначене, за результатами проведеної Управлінням позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження № 57682687 яка проводилась на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.02.2020 та в межах предмету цієї заяви, порушень вимог законодавства не встановлено, про що складено довідку від 02.03.2020.

За наявними в матеріалах справи доказами суд здійснив перевірку встановленим відповідачем-2 у довідці від 02.03.2020 обставинами, та встановив, що наведені відповідачами висновки є обґрунтованими та такими що відповідають наданим документами.

Твердження позивача з приводу того, що відповідачами не перевірялися щодо порушення порядку (послідовність) прийняття постанов, спростовується складеною за результатами перевірки довідкою від 02.03.2020, в якій обгрунтовано та в хронологічному порядку викладені встановлені під час перевірки обставини.

Стосовно твердження позивача щодо порушення вимог статті 61 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд зазначає наступне.

Примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 у виконавчому провадженні № 57329818 розпочато 13.11.2018 приватним виконавцем Київської області ОСОБА_3 і здійснювалось до 24.12.2019, а саме до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 № 57329818 відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_4 - 11.01.2020.

Отже, твердження позивача щодо подвійного перебування на виконанні постанов про стягнення з боржника основної винагороди, а також подвійного стягнення коштів не відповідає дійсності.

Крім того, при вирішенні даної справи суд враховує також, що позивачем оскаржувалось в судовому порядку постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 від 01.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818 та від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818, а також постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_3 від 13.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57682687.

Так рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у адміністративній справі №320/6018/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2, приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанов, визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 від 01.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818 та від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_3 від 13.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57682687.

Проте постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у адміністративній справі №320/6018/19, позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2, приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанов залишено без розгляду.

Також ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у адміністративній справі №320/6018/19. Проте ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у адміністративній справі №320/6018/19 повернуто позивачу у зв`язку з відкликанням позивачем зазначеної заяви.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що за результатами проведення перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчого провадження № 57682687, проведеної на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.02.2020, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) обґрунтовано дійшло висновку щодо відсутності порушень вимог законодавства.

В свою чергу, як наслідок, підстави для внесення Міністерством юстиції України до Дисциплінарної комісії приватних виконавців вмотивованого подання також відсутні.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги висновок суду про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-5, 19, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась