Справа № 440/5862/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5862/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

04 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" (далі-позивач, ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі-відповідач-1, ГУ ДПС у Полтавській області), Державної податкової служби України (далі-відповідач-2, ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 28.04.2021 №260292/39626671; зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.03.2021 №1 до податкової накладної від 26.09.2020 №4, датою його подання, якою є 15.03.2021; визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 28.04.2021 №260293/39626671; зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.03.2021 №2 до податкової накладної від 03.10.2020 №1, датою його подання, якою є 15.03.2021; визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 28.04.2021 №260291/39626671; зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.03.2021 №3 до податкової накладної від 03.10.2020 №2, датою його подання, якою є 15.03.2021; визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 28.04.2021 №260290/39626671; зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.03.2021 №4 до податкової накладної від 03.10.2020 №3, датою його подання, якою є 15.03.2021.

Позовні вимоги ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" обґрунтовані тим, що спірні рішення не відповідають вимогам податкового законодавства з огляду на те, що на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних надано усі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції, проте відповідні документи не взято відповідачем до уваги та ухвалено рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Позивач зазначив, що платник податку із настанням умов, визначених у пункті 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти розрахунок коригування до податкової накладної в електронній формі та зареєструвати його в ЄРПН. Позивач зауважив, що у квитанціях від 31.03.2021 про зупинення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних не зазначено перелік документів, які б на думку податкового органу, є достатніми для їх реєстрації у ЄРПН, а лише міститься загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів без зазначення їх переліку.

2. Стислий зміст заперечень відповідачів

01.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ДПС у Полтавській області та від ДПС України /а.с.165-172, т.1/, у якому представник відповідачів заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на правомірність та обґрунтованість спірних рішень. Відповідачі зауважили, що позивач склав 15.03.2021 розрахунок коригування №2 до податкової накладної №1 від 03.10.2020, розрахунок коригування №3 до податкової накладної №2 від 03.10.2020, розрахунок коригування №4 до податкової накладної №3 від 03.10.2020, розрахунок коригування №1 до податкової накладної №4 від 26.09.2020, у той час як сформував платіжне доручення № на адресу ТОВ "Катеринопільський елеватор" за оплату соняшника лише 16.03.2021, чим порушив пункт 198.2 статті 192 Податкового кодексу України. Також, банківські виписки за вказаний період не надавалися, що унеможливлює встановити підстави для складення позивачем розрахунків коригувань. Отже, на думку податкового органу, спірні рішення є обґрунтованими, оскільки платником податку надано копії документів, що складені із порушенням законодавства.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.06.2021 судом одержано заперечення представника Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якому заявлено клопотання про заміну відповідача у справі, а саме: з Головного управління ДПС у Полтавській області () на Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 допущено заміну відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ВП 44057192). Заперечення представника Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" (ідентифікаційний код 39626671) зареєстроване 06.02.2015 як юридична особа, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0000725, з 09.02.2015 перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Полтавській області (Гадяцьке управління (Лохвицька ДПІ) (Лохвицький район)), основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), що не заперечується сторонами у справі та підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.21-23, т.1/.

ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" є платником ПДВ з 01.04.2015, що підтверджується витягом №012 з реєстру платників ПДВ /а.с.24, т.1/.

11.09.2019 між ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" (контрагент) та ТОВ "Катеринопільський елеватор" (МХП) укладено договір поставки №18755/к від 11.09.2019 /а.с.43-46, т.1/, згідно з пунктом 1.1 якого на умовах даного договору, контрагент зобов`язується у встановлені строки, передати у власність МХП для подальшого використання в господарській діяльності товар, зазначений у додатку №2 до договору, а МХП прийняти та сплатити певну грошову суму за товар. Невід`ємними частинами договору, які визначають зобов`язання сторін та регулюють окремі положення є: Додаток №1 "Умови, застосовні до договорів, укладених між МХП та контрагентами, в яких МХП виступає платником за виконані контрагентом зобов`язання в редакції від 01.06.2019"; Додаток №2, який визначає предмет договору, вимоги до поставки, строки поставки, порядок приймання та оплати, містить інформацію про інші умови договору та/або посилання на інші додатки до договору, що встановлюють та регулюють окремі умови Договору; Додаток №3 "Договірні умови поставки сільськогосподарської продукції та надання послуг Зерновими складами МХП в укладених договорах між МХП та Контрагентами" та "Специфікація по якості та безпечності Товар" (пункт 1.2). Ціна товару, загальна вартість договору, порядок та умови оплати товару зазначено у додатках до договору (пункт 2.1). Контрагент здійснює поставку товару згідно умов, передбачених у додатках до даного договору (пункт 5.1).

Згідно з Додатком 2 до договору поставки №18755/к від 11.09.2019 предметом поставки є соняшник (пункт 2.1). Базова ціна товару за одну тонну в заліковій вазі вказується у відповідній специфікації до договору (пункт 6.1). Сторони повинні підписати додаткову угоду, що встановлює остаточну ціну товару або його частини за цим договором, не раніше об`єму товару, на який контрагент бажає встановити остаточну ціну та після надання належним чином оформлених документів, що передбачені в пункті 6.6 даного додатку до Договору (пункт 6.4). У рахунок оплати поставленого товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок контрагента в два етапи: 83 % суми протягом 5 банківських днів після поставки партії товару та після надання оригіналів документів, вказаних у додатку №3 до Договору, та 17% суми протягом 5 банківських днів після надання податкової накладної (пункт 6.6). Залишок суми вартості товару, який підлягає сплаті, сплачується МХП контрагенту після підписання додаткової угоди, передбаченої пунктом 6.4 цього Додатку до Договору (пункт 6.7). МХП проводить оплату суми, зазначеної у пункті 6.7 цього додатку до Договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок контрагента в два етапи: 83 % суми протягом 5 банківських днів після підписання додаткової угоди, вказаної в пункті 6.4 цього додатку, та 17% суми протягом 5 банківських днів після надання контрагентом оригіналів коригуючої накладної до видаткової накладної, розрахунку коригування до податкової накладної /а.с.47-48, т.1/.

Специфікацією №1 від 11.09.2019 до договору поставки №18755/к від 11.09.2019 визначено, що контрагент зобов`язується поставити соняшник 2019 року врожаю, 100 мт, на суму 600000,00 грн, у тому числі ПДВ - 100000,00 грн /а.с.49, т.1/.

На виконання договору поставки №18755/к від 11.09.2019 сторонами, зокрема, складено видаткову накладну №2 від 26.09.2020 на постачання соняшника 26,49 т на суму 88299,91 грн, у тому числі ПДВ 17659,98 грн (ціна за одиницю товару - 3333,33 грн) /а.с.105, т.1/, видаткову накладну №1 від 03.10.2020 на постачання соняшника 72,47 т на суму 282632,14 грн, у тому числі ПДВ 47105,36 грн (ціна за одиницю товару - 3249,99 грн) /а.с.115, т.1/, видаткову накладну №2 від 03.10.2020 на постачання соняшника 22,74 т на суму 81519,35 грн, у тому числі ПДВ 13586,56 грн (ціна за одиницю товару - 2987,37 грн) /а.с.123, т.1/, видаткову накладну №3 від 03.10.2020 на постачання соняшника 26,21 т на суму 104043,84 грн, у тому числі ПДВ 17340,64 грн (ціна за одиницю товару - 3308,02 грн) /а.с.131, т.1/.

За першою подією - постачання соняшника за видатковими накладними №2 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 позивачем складено податкові накладні №4 від 26.09.2020 на суму 88299,91 грн, у тому числі ПДВ 17659,98 грн, яка направлена на реєстрацію у ЄРПН 15.10.2020 /а.с.67, т.1/; №1 від 03.10.2020 на суму 282632,14 грн, у тому числі ПДВ 47105,36 грн, яка направлена на реєстрацію у ЄРПН 29.10.2020 /а.с.71, т.1/; №2 від 03.10.2020 на суму 81519,35 грн, у тому числі ПДВ 13586,56 грн, яка направлена на реєстрацію у ЄРПН 29.10.2020 /а.с.72, т.1/; №3 від 03.10.2020 на суму 104043,84 грн, у тому числі ПДВ 17340,64 грн, яка направлена на реєстрацію у ЄРПН 29.10.2020 /а.с.73, т.1/.

Вищенаведені податкові накладні №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 були зареєстровані у ЄРПН, про що свідчать відповідні квитанції /а.с.67, 71-73, т.1/.

Водночас, з листа ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" №10 від 15.03.2021 слідує, що позивач просив ПрАТ "Миронівський хлібопродукт" згідно з умовами договору №18755/к від 11.09.2019 зафіксувати ціну на рівні 26000,00 грн з ПДВ станом на 10.03.2021 за одну тонну насіння соняшника, для розрахунку остаточної ціни на наступні партії соняшника, що були поставлені на склад Новомосковська філія ПрАТ "Оріль-Лідер" елеватор №2, с. Рокита, Великобагачанського району, у власність ТОВ "Катеринопільський елеватор", а саме: 26.09.2020 (фізична вага - 26,490 тн, залікова вага - 26,490 тн), 03.10.2002 (фізична вага 121,420 тн, залікова вага - 118,519 тн) /а.с.104, т.1/.

У зв`язку збільшенням ціни товару сторонами договору №18755/к від 11.09.2019 складено наступні коригуючі накладні:

- №1 від 15.03.2021 до накладної №2 від 26.09.2020, якою скориговано суму поставки до 584851,84 грн, у тому числі ПДВ 97475,31 грн /а.с.106, т.1/;

- №2 від 15.03.2021 до накладної №1 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 1560952,49 грн, у тому числі ПДВ 260158,75 грн /а.с.116, т.1/;

- №3 від 15.03.2021 до накладної №2 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 482702,89 грн, у тому числі ПДВ 80450,48 грн /а.с.124, т.1/;

- №4 від 15.03.2021 до накладної №3 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 574626,47 грн, у тому числі ПДВ 95771,08 грн /а.с.132, т.1/.

За фактом складання коригуючих накладних та у зв`язку з переглядом ціни на товар за договором №18755/к від 11.09.2019 ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" складено наступні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників:

- №1 від 15.03.2021 до податкової накладної №4 від 26.09.2020, згідно з якою скориговано колонку 9 (ціна товару) в сторону збільшення та відповідно обсяги постачання без ПДВ - 575676,44 грн, ПДВ 115135,20 грн /а.с.107, т.1/;

- №2 від 15.03.2021 до податкової накладної №1 від 03.10.2020, згідно з якою скориговано колонку 9 (ціна товару) в сторону збільшення та відповідно обсяги постачання без ПДВ - 1536320,52 грн, ПДВ 307264,10 грн /а.с.117, т.1/;

- №3 від 15.03.2021 до податкової накладної №2 від 03.10.2020, згідно з якою скориговано колонку 9 (ціна товару) в сторону збільшення та відповідно обсяги постачання без ПДВ - 470185,20 грн, ПДВ 94037,04 грн /а.с.125, т.1/;

- №4 від 15.03.2021 до податкової накладної №3 від 03.10.2020, згідно з якою скориговано колонку 9 (ціна товару) в сторону збільшення та відповідно обсяги постачання без ПДВ - 565558,59 грн, ПДВ 113111,718 грн /а.с.133, т.1/.

Після надіслання наведених розрахунків коригування до податкових накладних на реєстрацію платником податку отримано квитанції від 31.03.2021 /а.с.110, 118, 126, 134, т.1/, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкових накладних зупинено, оскільки коди УКТ ЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем складено та подано до ГУ ДПС у Полтавській області (Зіньківська ДПІ) (за місцем перебування на обліку) повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 26.04.2021 /а.с.109 зворотній бік, т.1/, до якого додано:

- письмові пояснення;

- договір поставки №18755/к від 11.09.2019;

- додаток №2 від 11.09.2019 до договору поставки від 11.09.2019 №18755/к;

- специфікація №1 від 11.09.2019;

- додаткова угода від 09.09.2020 до договору поставки;

- видаткові накладні №1 від 30.09.2020, №2 від 26.09.2020, №3 від 29.09.2020, №4 від 29.09.2020, №1 від 03.10.2020, №2 від 03.10.2020, №3 від 03.10.2020, №4 від 07.10.2020, №5 від 07.10.2020, №6 від 08.10.2020;

-виписку з рахунку за період з 01.10.2020 по 01.04.2021;

- платіжні доручення № від 19.01.2021, № від 15.02.2021, № від 10.02.2021, № від 22.02.2021, № від 16.03.2021;

- договір №20/04-2020 від 20.04.2020 з додатками;

- платіжне доручення №1997 від 15.05.2020;

- договір №60/1 від 01.03.2019 на поставку нафтопродуктів;

- свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_1 ;

- договір №18/09-20-3 від 18.09.2020 про надання послуг перевезення з додатком;

- договір-заявка;

- акти надання послуг №41 від 26.09.2020, №51 від 29.09.2020, №63 від 08.10.2020;

- реєстри ТТН;

- платіжне доручення №2138 від 04.11.2020;

- товарно-транспортні накладні №02 від 29.09.2020, №04 від 29.09.2020, №01 від 25.09.2020, №07 від 29.09.2020, №07 від 29.09.2020, №06 від 29.09.2020, №08 від 02.10.2020, від 09 від 02.10.2020, №18 від 03.10.2020, №12 від 02.10.2020, №13 від 03.10.2020, №05 від 07.10.2020, №14 від 07.10.2020, №03 від 06.10.2020, №11 від 07.10.2020;

- відомості про наявність земельних ділянок;

- розрахунок частки с/г виробництва;

- звіт про збирання врожаю;

- звіт про посівні площі;

- повідомлення про об`єкти оподаткування;

- ліцензія на зберігання пального;

- платіжне доручення №1966 від 16.03.2020;

- видаткова накладна №РН-03/03-1 від 03.03.2020;

- акт №03/03-1 від 03.03.2020;

- товарно-транспортна накладна №00302 від 29.02.2020;

- специфікація від 03.03.2020;

- платіжні доручення №1967 від 16.03.2020, №1962 від 13.03.2020, №115 від 24.03.2020.

Із витягу з протоколу засідання ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.04.2021 №88 /а.с.173, т.1/ слідує, що у ході опрацювання копій первинних документів, поданих позивачем до податкових накладних №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 на реалізацію соняшнику у кількості 344,7 т, реєстрація яких зупинена, встановлена невідповідність у наданих платником копіях первинних документів, тобто відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПКУ порушена перша подія виписки податкових накладних, так як надане платіжне доручення від 16.03.2021 № за оплату соняшнику датовано раніше, ніж були складені податкові накладні. Павленко Андрій запропонував прийняти рішення про відмову у реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3 ,4 від 15.03.2021.

Комісією Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято наступні рішення:

- №2609292/39626671 від 28.04.2021 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №1 від 15.03.2021 до податкової накладної №4 від 26.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с.111, т.1/;

- №2609293/39626671 від 28.04.2021 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №2 від 15.03.2021 до податкової накладної №1 від 03.10.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с.119, т.1/;

- №2609291/39626671 від 28.04.2021 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №3 від 15.03.2021 до податкової накладної №2 від 03.10.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с.127, т.1/;

- №2609290/39626671 від 28.04.2021 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №4 від 15.03.2021 до податкової накладної №3 від 03.10.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с.174, т.1/.

Підставою для прийняття вищенаведених спірних рішень визначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. При цьому у рішеннях міститься додаткова інформація, що встановлена невідповідність у наданих платником копіях первинних документів, тобто відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПКУ порушена перша подія виписки податкових накладних, так як надане платіжне доручення від 16.03.2021 № за оплату соняшнику датовано раніше, ніж були складені податкові накладні.

07.05.2021 позивачем подано до ДПС України скарги на рішення №2609292/39626671 від 28.04.22021 /а.с.113, т.1/, №2609293/39626671 від 28.04.2021 /а.с.121, т.1/, №2609291/39626671 від 28.04.2021 /а.с.129, т.1/, №2609290/39626671 від 28.04.2021 /а.с.136, т.1/.

Рішеннями ДПС України №22242/39626671/2 від 17.05.2021 /а.с.114, т.1/, №22243/39626671/2 від 17.05.2021 /а.с.122, т.1/, №22262/39626671/2 від 17.05.2021 /а.с.130, т.1/, №22267/39626671/2 від 17.05.2021 /а.с.137, т.1/ скарги позивача залишено без задоволення, а рішення - без змін. Підставою для прийняття вказаних рішень слугувало ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Позивач, не погодившись із рішеннями Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2609292/39626671 від 28.04.2021, №2609293/39626671 від 28.04.2021, №2609291/39626671 від 28.04.2021, №2609290/39626671 від 28.04.2021, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 192.1. статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі-Порядок №1165).

Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

З урахуванням положень наведеної норми, суд зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості та деталізувати у чому саме податкова накладна відповідає такому критерію.

Додатком 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій передбачено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).

Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За змістом пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.

Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що платник податку за наявності умов, визначених у статті 192 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти розрахунок коригування до податкової накладної в електронній формі та зареєструвати його в ЄРПН. Реєстрація розрахунку коригування до податкової накладної може бути зупинена лише у порядку та на підставах, визначених Порядком №1165.

При цьому у разі зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію розрахунку коригування у ЄРПН.

Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

Виключний перелік підстав для відмови у реєстрації розрахунку коригування визначено пунктом 11 Порядку № 520, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд зазначає, що надіслані позивачу квитанції від 31.03.2021 щодо зупинення реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 відповідно містять загальне посилання на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій з огляду на те, що коди УКТ ЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Суд зауважує, що податковим органом жодним чином не обгрунтовано відповідність позивача пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а також не наведено жодного аргументованого розрахунку показника відповідності за таким критерієм.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 не містять пропозиції щодо надання конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких розрахунків, що позбавило позивача можливості надати документи на підтвердження обґрунтованості складення розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021.

За вищевикладених обставин суд констатує, що контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020.

Суд зазначає, що відповідач-1 в якості підстави для відмови у реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 у ЄРПН послався на надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. При цьому у рішеннях міститься додаткова інформація, що встановлена невідповідність у наданих платником копіях первинних документів, тобто відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПКУ порушена перша подія виписки податкових накладних, так як надане платіжне доручення від 16.03.2021 № за оплату соняшнику датовано раніше, ніж були складені податкові накладні.

У контексті оцінки спірних правовідносин, суд зазначає, що розгляд Комісією ГУ ДПС у Полтавській області поданих платником податків копій документів повинен мати на меті встановлення достатності цих документів для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних.

При цьому розгляд питання щодо достатності поданих платником документів для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних не може підміняти документальну перевірку, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Під час розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних або про відмову у такій реєстрації податковий орган не може надавати оцінку реальності господарських операцій, оскільки таку оцінку контролюючий орган може надати лише під час проведення документальної перевірки.

Відтак, вирішуючи спір щодо правомірності спірних рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, суд не надає оцінку реальності господарських операцій, а лише оцінює достатність поданих позивачем документів для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних.

Суд зауважує, що порядок коригування відомостей у податковій накладній чітко регламентовано пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, аналіз якої свідчить про те, що у разі зміни суми компенсації вартості товару, включаючи наступний за постачанням перегляд цін суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що у зв`язку збільшенням ціни товару сторонами договору №18755/к від 11.09.2019 складено наступні коригуючі накладні:

- №1 від 15.03.2021 до накладної №2 від 26.09.2020, якою скориговано суму поставки до 584851,84 грн, у тому числі ПДВ 97475,31 грн /а.с.106, т.1/;

- №2 від 15.03.2021 до накладної №1 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 1560952,49 грн, у тому числі ПДВ 260158,75 грн /а.с.116, т.1/;

- №3 від 15.03.2021 до накладної №2 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 482702,89 грн, у тому числі ПДВ 80450,48 грн /а.с.124, т.1/;

- №4 від 15.03.2021 до накладної №3 від 03.10.2020, якою скориговано суму поставки до 574626,47 грн, у тому числі ПДВ 95771,08 грн /а.с.132, т.1/.

Отже, у межах виконання договору поставки №18755/к від 11.09.2019 відбувся перегляд ціни товару у бік збільшення суми компенсації вартості, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для коригування сум податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача, а відтак, ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" обґрунтовано склало розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020.

Отже, позивачем підтверджено наявність підстав для складення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020.

Суд критично оцінює посилання ГУ ДПС у Полтавській області щодо надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, оскільки у спірних рішеннях не зазначено, які саме документи складені із порушенням вимог законодавства, а відповідачем не аргументовано відсутність підстав для складення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020

Крім того, посилання відповідачів на те, що відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПКУ порушена перша подія виписки податкових накладних, так як надане платіжне доручення від 16.03.2021 № за оплату соняшнику датовано раніше, ніж були складені податкові накладні, є безпідставними, адже позивач надав для реєстрації саме розрахунки коригування до податкових накладних, а не податкові накладні, як про це вказують відповідачі.

Відповідачем-1 помилково пов`язано факт виникнення права позивача на складення розрахунків коригування до податкових накладних з першою подією, яка передбачена статтею 201 ПКУ, оскільки перша подія має правове значення при складенні саме податкових накладних та жодним чином не стосується порядку складення розрахунків коригування.

Натомість, підстави для складення розрахунків коригування до податкових накладних визначені у статті 192 ПКУ та які передбачають право платника податку коригування сум податкових зобов`язань та податкового кредиту та як наслідок складення розрахунків у разі зміни суми компенсації вартості товару, у тому числі у разі перегляду його ціни.

Також, суд залишає поза увагою доводи відповідачів, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо того, що позивач склав 15.03.2021 розрахунок коригування №2 до податкової накладної №1 від 03.10.2020, розрахунок коригування №3 до податкової накладної №2 від 03.10.2020, розрахунок коригування №4 до податкової накладної №3 від 03.10.2020, розрахунок коригування №1 до податкової накладної №4 від 26.09.2020, у той час як сформував платіжне доручення № на адресу ТОВ "Катеринопільський елеватор" за оплату соняшника лише 16.03.2021, чим порушив пункт 198.2 статті 192 Податкового кодексу України, а також, що банківські виписки за вказаний період не надавалися, що унеможливлює встановити підстави для складення позивачем розрахунків коригувань, оскільки у силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, а спірні рішення не містять посилань на цю обставину.

Натомість, спірні рішення містять посилання на те, що позивачем порушено порядок виписки саме податкових накладних, а не розрахунків коригування.

Відтак, доводи ГУ ДПС у Полтавській області, покладені в обґрунтування спірного рішення, а саме, надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, є безпідставними.

Суд зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2609292/39626671 від 28.04.2021, №2609293/39626671 від 28.04.2021, №2609291/39626671 від 28.04.2021, №2609290/39626671 від 28.04.2021 не ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України та Порядку №520, прийняті без врахування усіх істотних обставин, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації розрахунків коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунки коригування №1, 2, 3, 4 від 15.03.2021 до податкових накладних №4 від 26.09.2020, №1, 2, 3 від 03.10.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою цієї статті визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 9080,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 04.06.2021 №157 /а.с.19, т.1/.

Враховуючи те, що передумовою для виникнення цього спору є прийняття ГУ ДПС у Полтавській області протиправних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних у ЄРПН, суд дійшов висновку, що судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області.

Також у позовній заяві міститься заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, мотивуючи ненаданням договору про надання правової допомоги. Зауважив, що вартість вивчення судової практики, опрацювання судових документів (1200,00 грн) та вартість складання позовної заяви (9000,00 грн) не є співрозмірними, адже дана справа не належить до категорій справ із значною складністю. За зазначеною справою є багато судової практики, тому кількість витраченого часу (в сукупності 8,5 годин) не можна вважати співрозмірною.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" N 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

У справі "East/West Alliance Limited проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем подано до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 31.05.2021 №17 /а.с.139, т.1/, рахунок-фактуру №1 від 31.05.2021 /а.с.140, т.1/, платіжне доручення №152 від 31.05.2021 /а.с.141, т.1/, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 04.06.2021 /а.с.142, т.1/, ордер /а.с.143, т.1/, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с.143 зворотній бік, т.1/.

За змістом пункту 4.1 договору про надання правової допомоги від 31.05.2021 №17 /а.с.139, т.1/ клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правничу допомогу 10000,00 грн, незалежно від кількості наданих послуг, передбачених пунктом 1.1 Договору, у повному обсязі до першого судового засідання.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Згідно з актом №1 від 04.06.2021 адвокатом Ярошенко С.М. надано наступні послуги: 1) опрацювання законодавчої бази, аналіз судової практики (1 год) - 1200,00 грн; 2) підготовка позовної заяви (7 год. 30 хв.) - 9000,00 грн. Всього - 10200,00 грн.

Суд звертає увагу на те, зазначена справа належить до справ незначної складності, щодо якої станом на дату звернення позивачу до суду сформовано сталу судову практику, а тому вартість гонорару на підготовку позовної заяви (9000,00 грн) не відповідає заявленому у описі.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, суд вважає, що достатнім розміром гонорару на підготовку позовної заяви є 5000,00 грн

Також, суд вважає, що опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики не мають самостійного значення та охоплюються послугою із підготовки позовної заяви, а отже включення вартості послуги із опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики до розрахунку витрат (1200,00 грн) є необґрунтованим.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані позивачами докази у їх сукупності, суд, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 5000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальність "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" (вул. Героїв України,3, м. Лохвиця, Полтавська область, 37251, ідентифікаційний код 39626671) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 44057192), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2609292/39626671 від 28.04.2021, №2609293/39626671 від 28.04.2021, №2609291/39626671 від 28.04.2021, №2609290/39626671 від 28.04.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування №1 до податкової накладної №4 від 26.09.2020, №2 від 15.03.2021 до податкової накладної №1 від 03.10.2020, №3 від 15.03.2021 до податкової накладної №2 від 03.10.2020, №4 від 15.03.2021 до податкової накладної №3 від 03.10.2020 видані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальність "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" (ідентифікаційний код 39626671).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальність "ДЕМЕТРА-ВЕЛЕС" витрати зі сплати судового збору в розмірі 9080,00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят гривень) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України .

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол