Справа № 264/1078/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року справа №264/1078/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Григорова Ігора Олександровича на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року (повний текст складено 17 травня 2021 року в м. Маріуполь) у справі № 264/1078/21 (суддя І інстанції - Кузнецов Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Григорова Ігора Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

26 лютого 2021 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 783182 від 15 лютого 2021 року, винесеної відповідачем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки його було притягнуто до відповідальності необґрунтовано та без належних доказів, за відсутності порушень правил дорожнього руху. Вказує, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.02.2021 року в Центральному районі міста Маріуполя по вулиці Митрополитська, 66, керуючи ТЗ Renault Kangoo, н.з НОМЕР_1 , повертаючи наліво при зеленому сигналі світлофора, не надав перевагу в русі зустрічному напрямку, чим порушив пункт 16.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Не погоджуючись із вказаним правопорушенням, стверджує, що повертаючи наліво на перехресті не пропустив автобус, так як він був далеко від перехрестя і рухався дуже повільно, а позивач не робив поміх для руху автобусу. Вказані пояснення інспектором поліції не були враховані та неправомірно винесено постанову. Також вказує, що позивач наполягав призначити розгляд справи на інший час, надавши позивачу можливість та час зв`язатися з адвокатом та призначити йому адвоката за рахунок держави. Але відповідач незаконно відмовив йому у задоволенні вказаних клопотань. Вважає, що такими діями інспектор порушив процесуальні права позивача та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

На підставі цього просив скасувати постанову від 15.02.2021 року серії ДПО18 №783182, а справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з Управління патрульної поліції в Донецькій області сплачений судовий збір у розмірі 454 гривні.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року у справі № 264/1078/21 позов задоволено, внаслідок чого скасовано постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 783182 від 15 лютого 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 454,00 гривень.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції є передчасними та такими, що не відповідають обставинам справи. Тому посилання суду першої інстанції на відсутність доказів порушення позивачем ПДР України зроблені без повного та всебічного дослідження обставин справи, які мають суттєве значення, що призвело до порушень норм матеріального та процесуального права, і як наслідок прийняття рішення, яке не відповідає обставинам справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15 лютого 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 783182 поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Григоровим І.О. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а саме за те, що він 15 лютого 2021 року, керуючи автомобілем RENAULT Kangoo, н.з. НОМЕР_1 , в місті Маріуполі, Центральному районі по вулиці Митрополитська, 66, повертаючи наліво при зеленому сигналі світлофора не надав перевагу в русі автомобілю зустрічного напрямку, чим порушив пункт 16.6 ПДР України, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху України визначено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачеві слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у протиправному посяганні на встановлені правила проїзду через перехрестя та не надання переваги у русі зустрічному транспортному засобу.

Доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Встановлений пунктом 16.6 Правил дорожнього руху обов`язок позивача дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо, не є абсолютним, а застосовується лише у випадку існування один для одного перешкод для руху та наближення обох транспортних засобів до небезпечної відстані, яка не дозволяє здійснити маневр повороту ліворуч, не створивши реальних перешкод для руху зустрічному автомобілю, що примусило б його змінити напрямок руху або зменшити швидкість. Тобто в разі перебування зустрічних автомобілів на значній, безпечній відстані не заборонено здійснити маневр повороту ліворуч та водій не зобов`язаний чекати повної відсутності автомобілів зустрічного напрямку, тим більше в умовах завантажених перехресть в центрі міста, де постійно інтенсивний рух автомобілів.

В обґрунтування правомірності накладення стягнення відповідачем представлено відеозапис з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, на якому відображено перехрестя проспекту Металургів та вул.Митрополитська в місті Маріуполі, та початок руху автомобілів, серед яких був автомобіль RENAULT Kangoo, н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, який здійснив маневр повороту ліворуч, після чого його було зупинено працівниками поліції.

При детальному дослідженні вказаного відеозапису судом встановлено, що на перехресті проспекту Металургів та вулиці Митрополитська в Центральному районі міста Маріуполя стоять автомобілі в обох напрямках та після загорання на світлофорі зеленого сигналу починають рух. В цей час автомобіль RENAULT Kangoo, н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, перебуваючи першим в ряду на світлофорі, ввімкнувши відповідний покажчик повороту, здійснює поворот ліворуч. При цьому автомобілі, які стояли на перехресті у зустрічному напрямку, в цей момент лише починали рух на зустріч з невеликою швидкістю, оскільки їх напрямок дороги був вгору, що не дозволяло їм після зупинки одразу розвинути значну швидкість руху. Водночас автомобіль позивача перебував першим в ряду та його напрямок руху був зверху донизу, що дозволило одразу розвинути необхідну швидкість для здійснення безпечного маневру повороту ліворуч. А відстань між автомобілями в цей момент була достатньою та безпечною для завершення маневру повороту ліворуч та не призвела до зменшення чи зміни швидкості та напрямку руху автомобілів, які тільки починали рух у зустрічному напрямку, що і було виконано позивачем. Тобто будь-яких дій з боку позивача, які б призвели до перешкоджання, зміни швидкості чи напрямку руху транспортних засобів, які рухалися у зустрічному напрямку, судом встановлено не було. Позивачем були враховані вказані дорожні обставини, які дозволили йому безпечно здійснити маневр повороту ліворуч, не чекаючи наближення транспортних засобів з зустрічного руху. Судом встановлено, що позивач не створив реальних перешкод для руху іншим учасникам руху та надав їм дорогу для безперешкодного проїзду у зустрічному напрямку. Такі дії позивача відповідали вимогам правил дорожнього руху та в його діях суд не встановив порушень пункту 16.6 ПДР.

Судом першої інстанції встановлено, що в діях позивача відсутні порушення правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова відповідача не може вважатися правомірною та підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Григорова Ігора Олександровича на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року у справі № 264/1078/21 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року у справі № 264/1078/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко