Справа № 360/4166/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4166/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 66279793,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі також - позивач, ГУДПС у Луганській області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі також - відповідач, ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якій після уточнення позовних вимог просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 66279793.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачем винесено постанову від 26.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66279793 на підставі виконавчого листа №360/1042/20, виданого 06.07.2021 року Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління ДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн.

26.04.2021 відповідачем у виконавчому провадженні №66279793 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Головного управління ДПС у Луганській області у розмірі 24000,00 грн, яка надійшла до позивача 30.07.2021.

Щодо оскаржуваної постанови позивачем зазначено.

Предметом позову у справі № 360/1042/20 були вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області в рамках рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 вчинення дій щодо виключення з інтегрованої картки платника податків інформації про заборгованість в сумі 9828 грн., нарахованої ОСОБА_1 .

На думку позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області у справі № 360/1042/20 є позовом майнового характеру, оскільки виключення з усіх інформаційно-облікових ресурсів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн впливають на майновий стан ОСОБА_1 та його майнове зобов`язання щодо сплати зазначеної суми заборгованості.

Наявність в інтегрованій картки платника податків в ITC «Податковий блок» інформації про наявність заборгованості зі сплати соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн є підставою зарахування сплачених платником податків коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Отже, державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Луганській області необґрунтовано зроблено висновок про те, що вимоги за виконавчим листом №360/3847/20 мають нематеріальних характер, відповідно посилання на частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIIІ є безпідставним, а оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Також позивачем зазначено, що зі змісту оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 26.07.2021 ВП № 66279793 встановлено, що в такій постанові не вказано про невиконання Головним управлінням ДПС у Луганській області рішення суду у встановлений 10-денний строк та вчинені державним виконавцем дії з метою встановлення вказаної обставини, натомість зазначено про дії державного виконавця в майбутньому.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву (арк. спр. 41-43), в якому заперечував проти позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

26.07.2021 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 № 360/1042/20 про зобов`язання Головне управління ДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 828, 72 грн.

Разом з виконавчим листом було подано заяву про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2021 стягувана за виконавчим документом - ОСОБА_1 .

26.07.2021 державним виконавцем, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66279793. Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувану - для відома.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Враховуючи вищезазначене, у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.07.2018 по справі № 750/2423/17 також зазначає, що з урахуванням норм, закріплених у частині 5 статті 26 Закону № 1404-VIII, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому статтею 27 Закону № 1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Враховуючи вищезазначене, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Оскільки резолютивна частина рішення виконавчого документа, поданого до примусового виконання передбачає вчинення певних дії, це рішення є рішенням зобов`язального характеру, а отже і рішенням немайнового характеру. Розмір мінімальної заробітної плати на 2021 рік затверджений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 04.10.2020 № 294-ІХ, складає 6 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Окрім того, статтею 27 Закону визначений вичерпний перелік випадків, у яких виконавчий збір не стягується, що також засвідчує, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.07.2018 по справі № 750/2423/17 також зазначає, що у Законі № 1404 передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати). Таким чином, на дату відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця не. було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору.

Такого ж висновку дійшов і Луганський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 18.06.2019 по справі № 360/2243/19, де зазначив, що стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Щодо доводів позивача про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області у справі № 360/1042/20 є позовом майнового характеру зазначають, що резолютивна частина рішення виконавчого листа від 06.07.2021 № 360/1042/20 не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії. Оскільки резолютивна частина рішення виконавчого документа, поданого до примусового виконання передбачає вчинення певних дії, це рішення є рішенням зобов`язального характеру, а отже і рішенням немайнового характеру.

Як вже було зазначено, відповідно до частини п1ятої статті 26 Закону, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Про те, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо, майна не є рішенням про стягнення коштів свідчить також стаття 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої виконання рішень суду .про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, рішення суду від 11.01.2021 у справі № 360/1042/20 є рішенням зобов`язального характеру, що за змістом не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як «стягнення» визначеної судом суми за певним видом платежу.

Спосіб захисту порушеного права, зазначений у судовому рішенні, визначає і порядок його виконання. У цьому випадку вимоги до боржника - зобов`язального характеру, тоді як за Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконуються рішення про стягнення коштів (з боржників, перелік яких визначено частиною першою статті 2 цього Закону).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 806/2179/16, від 18.08.2020 у справі № 205/6571/17 та від 16.09.2020 у справі № 310/1512/17.

Відтак, враховуючи, що рішення суду виконується на підставі Закону України «Про виконавче провадження», приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору, підстави для скасування постанови державного виконавчого збору відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.05.2020 у справі № 336/4615/17.

Листом Головного управління ДПС у Луганській області від 09.08.2021 у справі № 990/9/12-32-05-00-28 повідомлено наступне.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління^ Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист № 360/1042/20, виданий 06.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління ДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі стати єдиного соціального внеску, на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 828, 72 грн. 30.07.2021 за вх. № 6541/5 на адресу Головного управління ДПС у Луганській області надійшла постанова головного державного виконавця Антонової Валентини Євгеніївни від 26.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66279793, винесена па підставі вказаного виконавчого листа. На підтвердження виконання вказаного рішення суду Головне управління ДПС у Луганській області, направляє на Вашу адресу витяг з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 .

Таким чином, із зазначеної відповіді боржника не вдалося встановити чи виконано рішення суду фактично та в повному обсязі, а саме: чи вчинено Головним управлінням ДПС у Луганській області дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 828, 72 грн.

Враховуючи викладене, державним виконавцем, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу боржнику щодо надання уточненої інформації, а також дати виконання рішення суду.

Після надходження відповіді боржника, державним виконавцем будуть здійснені усі заходи відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Отже, дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правомірними та відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити за необґрунтованістю

Ухвалою від 18.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін із врахуванням особливостей, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 16-17).

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДПС у Луганській області, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглянути справи без участі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (арк. спр. 38, 39, 61).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - також КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

06.07.2021 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 360/1042/21 видано виконавчий лист про зобов`язання ГУДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ІТС «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн., з яким ОСОБА_1 звернувся до відповідача щодо його виконання (арк. спр. 45-47).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 відкрите виконавче провадження № 66279793 щодо примусового виконання виконавчого листа № 360/1042/21, виданого 06.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом, встановлено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (арк. спр.11, 29).

26.07.2021 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесені постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 148,00 грн про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн (арк. спр. 12, 49, 50), яка отримана позивачем 20.04.2021 (арк. спр. 12).

У листі від 09.08.2021 у справі № 990/9/12-32-05-00-28 ГУДПС у Луганській області повідомило відповідача, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист № 360/1042/20, виданий 06.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління ДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC «Податковий блок» інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі стати єдиного соціального внеску, на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 828, 72 грн. 30.07.2021 за вх. № 6541/5 на адресу Головного управління ДПС у Луганській області надійшла постанова головного державного виконавця Антонової Валентини Євгеніївни від 26.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66279793, винесена па підставі вказаного виконавчого листа. На підтвердження виконання вказаного рішення суду Головне управління ДПС у Луганській області, направлено адресу витяг з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (арк. спр. 55, 56-59).

30.08.2021 № 8433 відповідачем до ГУДПС у Луганській області скеровано вимогу, згідно якої державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа № 360/1042/20 від 06.07.2021, у разі невиконання - надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 59-60).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404).

Статтею 26 Закону № 1404 визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Статтею 27 Закону № 1404 визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);

- виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга);

- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя);

- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта);

- виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом (частина п`ята);

- виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (частина дев`ята).

Відповідно до пунктів 9 та 17 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Законом України від 15.12.2020 № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня: 6000,00 грн.

Аналізуючи наведені вище положення, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13.02.2019 у справі № 295/13991/16-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 79846128), від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 79997704).

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону № 1404 визначений вичерпний перелік підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору. Проте, у спірних правовідносинах такі підстави відсутні.

З вищеописаних матеріалів справи судом встановлено, що на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду, тому державним виконавцем правомірно із дотриманням положень статей 26, 27 Закону № 1404 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Стосовно розміру виконавчого збору суд зазначає таке.

Суд погоджує позицію позивача, що стосовно спірних правовідносин необхідно враховувати позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.10.2018 у справі №826/4741/17, яким було зазначено, що відповідно до сталої судової практики, звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими. Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов`язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи, що в рамках виконавчого провадження № 66279793 виконувалося рішення суду щодо вчинення дій стосовно виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн., що безпосередньо стосується майнових прав останнього, вимоги за виконавчим листом №360/1042/20 мають матеріальний характер.

Як наслідок, стосовно розміру виконавчого збору повинні застосовуватися положення частини другої статті 27 Закону № 1404, який повинен складати 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За спірних правовідносин розмір виконавчого збору повинен складати 982,87 грн, що становить 10 відсотків від суми 9828,72 грн.

На підставі всього вищевикладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи рішення про стягнення з боржника виконавчого збору, діяв у відповідності з вимогами Закону № 1404, однак при цьому невірно визначив характер вимог за виконавчим листом № 360/1042/20, що потягло за собою прийняття рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у більшому розмірі, ніж це передбачено Законом № 1404: за постановою виконавця стягненню підлягає 24000 грн., а з урахуванням матеріального характеру вимоги за виконавчим листом № 360/1042/20 стягненню підлягає виконавчий збір у розмірі 982,87 грн, різниця складає 23017,13 грн.

Як наслідок, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови стосовно стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 23017,13 грн.

Сторонами не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій стосовно визначення характеру вимог за виконавчим листом №360/1042/20, що потягло за собою прийняття рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у більшому розмірі, ніж це передбачено Законом № 1404, тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн (арк. спр. 10).

Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2176,93 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.07.2021у виконавчому провадженні ВП № 66279793 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 66279793 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66279793 в частині стягнення з боржника: Головного управління ДПС у Луганській області виконавчого збору у розмірі 23017,13 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь Головного управління ДПС у Луганській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 2176,93 грн (дві тисячі сто сімдесят шість грн 93 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця