Справа № 120/5553/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 серпня 2021 р. Справа № 120/5553/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради Вінницької області щодо не проведення розрахунку з виплати відпускних та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у зв`язку з припинення нею повноважень сільського голови села Веселівка Теплицького району Вінницької області;

- стягнути з Теплицької селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період перебування на посаді з 10.11.2015 року по 24.05.2021 року включно в сумі: 100396 (сто тисяч триста дев`яносто шість) гривень, та 52250 (п`ятдесят дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень допомоги на оздоровлення.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не проведення розрахунку з виплати відпускних та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у зв`язку з припинення нею повноважень сільського голови села Веселівка Теплицького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 08.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 КАС України. Також відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якої вказує про нарахування та виплату компенсації за невикористану відпустку за період з 25.07.2017 по 17.07.2019.

Крім цього переконує, що компенсацію за невикористану відпустку за період з 2015 по 2017 року буде виплачено після з`ясування обставин обрахунку кількості днів невикористаної відпустки з цей період, тому в цій частині позовні вимоги визнає.

Щодо виплати компенсації за невикористану відпустку за період з 18.07.2019 по 24.05.2021 зазначає про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині, оскільки рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року у справі №144/1048/16-а, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року залишено в силі, повноваження ОСОБА_1 на посаді сільського голови села Веселівська Теплицького району Вінницької області припинено з 17.07.2019. Тому оскільки з 18.07.2019 у Теплицькій селищній раді Вінницької області позивач не працювала, підстав для нарахування компенсації за невикористану відпустку немає.

Щодо виплати допомоги на оздоровлення також висловив позицію про відсутність правових підстав для її нарахування, так як позивач не зверталася з заявою про надання щорічної основної відпустки та відпустка їй не надавалася.

09.07.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.

Згідно з вимогами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Водночас частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

10.11.2015 на першій сесії Веселівської сільської ради 7 скликання сільською виборчою комісією оголошено рішення про обрання, сільським головою с. Веселівка ОСОБА_1 .

Рішенням б/н 8-ї сесії Веселівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 7-го скликання від 24.06.2016 достроково припинено повноваження ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.10.2020 у справі №144/1048/16-а, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 залишено в силі в частині, зокрема, але не виключно, визнано протиправним та скасовано рішення № 83 13-ї сесії Веселівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 7-го скликання від 13 вересня 2017 року «Про дострокове припинення повноважень голови села Веселівка Теплицького району Вінницької області», на підставі якого достроково припинено повноваження ОСОБА_1 . Визначено припиненими повноваження ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10.02.2011 року Теплицьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1) на посаді сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області, на яку вона була обрана на чергових місцевих виборах та склала присягу відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 10.11.2015 року, у зв`язку із утворенням об`єднаної територіальної громади та реорганізації органів місцевого самоврядування з моменту припинення у неї повноважень сільського голови територіальної громади села Веселівка Теплицького району, що приєдналася до Теплицької селищної об`єднаної територіальної громади у день офіційного оголошення територіальною виборчою комісією на сесії селищної ради об`єднаної територіальної громади рішення про підсумки додаткових виборів до Теплицької селищної ради об`єднаної територіальної громади, а саме із 17 липня 2019 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради Вінницької області щодо не проведення розрахунку з виплати відпускних та допомоги на оздоровлення, у зв`язку з припинення нею повноважень сільського голови села Веселівка Теплицького району Вінницької області за період з 10.11.2015 року по 24.05.2021 року включно, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовано Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею першою Закон України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР передбачено, що структура заробітної плати включає:

- основну заробітну плату - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткову заробітну плату - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 25 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною першою статті 59 Закон № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет.

Посадовим особам місцевого самоврядування надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законами України не передбачено тривалішої відпустки, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Посадовим особам, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних днів. Порядок і умови надання додаткових оплачуваних відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 20 Закону України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" цим та іншими законами України.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 10.11.2015, на першій сесії Веселівської сільської ради 7 скликання, обрано сільським головою с. Веселівка Теплицького району Вінницької області.

Рішенням б/н 8-ї сесії Веселівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 7-го скликання від 24.06.2016 достроково припинено повноваження ОСОБА_1 .

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року у справі №144/1048/16-а, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року залишено в силі, рішення про припинення повноваження ОСОБА_1 скасовано та припинено її повноваження на посаді сільського голови села Веселівська Теплицького району Вінницької області припинено з 17.07.2019.

Відповідно розпорядження Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 04.06.2021 № 34 нараховано та виплачено компенсацію за невикористану відпустку перебуваючій на посаді сільського голови с. Веселівка ОСОБА_1 за період передбачений ухвалою суду, а саме з 25.07.2017 по 17.07.2019 в кількості 60 календарних днів.

Отже, відповідач нарахувавши компенсацію за невикористану відпустку ОСОБА_1 не допустив протиправної бездіяльності, про яку говорить представник позивача, в період з 25.07.2017 по 17.07.2019. Тому у цій частині позовних вимог належить відмовити.

Однак, у період з 10.11.2015 по 24.07.2017 відповідачем протиправно не було нараховано компенсацію за невикористану відпустку ОСОБА_1 , більше того, у цій частині відповідач позовні вимоги визнає, тому у зв`язку із не виконанням свого обов`язку перед позивачем щодо розрахунку з нею та отримання належної їй компенсації за невикористану відпустку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію за період з 10.11.2015 по 24.07.2017.

Разом із тим, судом враховано, що повноваження ОСОБА_1 на посаді сільського голови с. Веселівка були припиненні на підставі рішення суду з 17.07.2019, тобто 17.07.2019 визначений рішенням суду останній день перебування позивача на посаді сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області.

Таким чином, у Теплицької районної ради не виникло обов`язку для виплати компенсації за невикористану відпустку з 18.07.2019 по 24.05.2021.

Відтак, у суду відсутні підстави для стягнення на її користь компенсації за невикористану відпустку за період з 18.07.2019 по 24.05.2021, отже у цій частині суд визнає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Абзацом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» передбачено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Відповідно до підпункту «в» підпункту 1 пункту 2, підпунктів 2 та 3 пункту 2 Постанови № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї Постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці:

- установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років; керівним працівникам і спеціалістам департаментів, управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи), - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується;

- здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу;

- надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Статтею 12 Закону України «Про відпустки» також передбачено, що щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Отже, надання працівникам допомоги для оздоровлення є правом керівника органу, яке реалізується за умов, передбачених вказаними вище Положеннями та у межах затвердженого фонду оплати праці, за заявою працівника.

Як свідчать матеріали справи, позивач не зверталася до відповідача із заявами щодо надання матеріальної допомоги для оздоровлення оздоровлення, відтак у Теплицької районної ради не виникало обов`язку для її виплати.

Суд зауважує, що бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Суд відхиляє як необґрунтовані твердження позивача стосовно вчинення відповідачем протиправної бездіяльності.

Відтак, за наведених підстав позовні вимоги у цій частині також є безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку у розмірі 100396 грн, суд звертає увагу, що визначення конкретних розмірів виплат належить, у даному випадку, до повноважень Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, яким ще не було здійснено обрахунку кількості днів невикористаної відпустки за період з 2015 року по 2017 рік, а тому, враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, такі позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку за період з 10.11.2015 по 24.07.2017.

Зобов`язати Теплицьку селищну раду Гайсинського району Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 10.11.2015 по 24.07.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області (вул. Незалежності, 25, с. Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна