Справа № 160/10963/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
06.07.2021 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи у ВАТ «Дніпрошина» в період з 22.12.2003 по 28.09.2005 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 22.12.2003 по 28.09.2005 року в ВАТ «Дніпрошина» починаючи з моменту її звернення про призначення пенсії (а саме 13.01.2021 р.).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
17.08.2021 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Позивач вважає доводи, що викладено у відзиві на позов, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. Наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом також повідомлено про те, що право на пільгову пенсію ОСОБА_1 набуде при досягненні віку 57 років.
Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач звернулась з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;
2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , що містить наступні записи:
- 13.10.1983р. прийнята маляром 2 розряду на період виробничої практики до Минтяжстрой УССР к-т «Днепротяжстрой». Наказ № 307-К від 14.10.1983р.;
- 24.11.1983р. звільнена у зв`язку з завершенням виробничої практики;
- 01.09.1982р.- 26.04.1986р. навчання в Дніпропетровському строїтельному технікумі. Диплом № 569889 від 25.04.1986р.;
- 19.04.1984р. зачислена маляром 2 розряду до Тресту «Дніпрожилстрой» будівничого управління № 6. Наказ № 57к від 20.04.1986р.;
- 18.07.1984р. присвоєно 3 розряд маляра. Наказ № 112-к від 18.07.1986р.;
- 18.07.1984р. звільнена у зв`язку з закінченням виробничої практики. Наказ № 102-к від 18.07.1984р.;
- 30.05.1986р. прийнята штукатуром 3 розряду після закінчення технікуму до Будівельного управління «Днепрожилстрой». Наказ № 47-к від 22.05.1986р.;
- 10.12.1987р. будівельне управління «Днепрожилстрой» перейменовано в будівельне управління № 9 тресту «Днепрогорстрой». Наказ № 251 від 30.12.1987р.;
- 01.12.1987р. у зв`язку з введенням нових умов оплати праці установлено 3 розряд штукатуру. Наказ № 90 від 18.12.1987р.;
- 04.04.1988р. звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП УССР. Наказ № 21-к від 04.04.1988р.;
- 14.05.1988р. прийнята до цеху 16 маляром по третьому розряду. Наказ № 445ок від 13.05.1988р.;
- 02.11.1988р. переведена до цеху 16 на посаду майстра. Наказ № 1186ок від 02.11.1988р.;
- 02.06.1993р. звільнена за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України. Наказ № 496ок від 25.05.1993р.;
- 06.12.1993р. прийнята маляром третього розряду в ремонтно-будівельний цех до Арендного підприємства «Днепрошина». Наказ № 813 від 06.12.1993р.;
- 28.03.1994р. присвоєно 4 розряд маляра ремонтно-будівельного цеху. Наказ № 284 від 28.09.1994р.;
- 26.08.1995р. переведена до ремонтно-будівельного цеху маляром по п`ятому розряду. Наказ № 492 від 26.08.1995р.;
- 06.07.2002р. переведена на завод по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на підготовчій ділянці учнем просіювальника сажі. Наказ № 50 від 05.07.2002р.;
- 12.08.2002р. переведена на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на підготовчій ділянці просівальщиком сажі по третьому розряду. Наказ № 354 від 12.08.2002р.;
- 18.11.2003р. переведена на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на ділянку виготовлення рукавів резинових виробів. Наказ № 729 від 18.11.2003р.;
- 22.12.2003р. переведена на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на ділянці по виготовленню рукавів обрізчиком резинових виробів по второму розряду. Наказ № 796 від 22.12.2003р.;
- 01.04.2004р. переведена на завод по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на ділянці по виготовленню рукавів обрізчиком резинових виробів по второму розряду. Наказ № 503р від 28.09.2005р.;
- Освоїла сміжну професію машиніста шприц-машини третього розряду. Протокол № 34від 04.10.2006р.;
- 27.04.2007р. переведена на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та резинових виробів на ділянці по виготовленню рукавів машиністом шприц-машини по третьому розряду. Наказ № 202 від 26.04.2007р.;
- Освоїла сміжну професію намотувальника дротів та тросів по третьому розряду. Протокол №1 від 28.01.2008р.;
- Освоїла сміжну професію збірника гумових технічних виробів четвертого розряду. Пртокол № 19 від 10.06.2003р.;
- Освоїла сміжну професію зйомщика гумових виробів третього розряду. Протокол № 19 від 18.05.2005р.;
- Освоїла сміжну професію машиніст тельфера стропальника другого розряду. Протокол № 30 від 08.11.2005р.;
- 19.07.2010 р. звільнена за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. Наказ № 297-к від 14.07.2010р.;
- 16.08.2010р. прийнята на посаду молодшої медсестри виробництва препаратів крові до КЗ «Дніпропетровська обласна станція переливання крові». Наказ № 227/к від 16.08.2010р.;
- 09.05.2012р. переведена на посаду техніка відділу виробництва препаратів крові. Наказ № 129-к від 08.05.2012р.;
- 01.05.2014р. присвоєна ІІ кваліфікаційна категорія техніка. Наказ № 178-К від 30.04.2014р.;
- 14.07.2016р. присвоєна перша кваліфікаційна категорія техніка. Наказ № 226/1-к від 14.07.2016р.;
- 11.04.2017р. звільнена по ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ № 79-К від 04.04.2017р.;
- 18.04.2017р. прийнята на посаду двірника до Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 101№ Дніпровської міської ради. Наказ № 13-к від 12.04.2017р.;
- 01.09.2017р. переведена на посаду прибиральниці. Наказ № 41/К від 01.09.2017р.
Крім трудової книжки для вирішення питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано уточнюючі довідки.
Так, відповідно до архівної довідки від 30.04.2021р. № 8/1-1135 наданої Архівним управлінням Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради в архівному фонді «Відкрите акціонерне товариство «Дніпрошина» в особових картках звільнених працівників за 2010 рік є відомості що « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 :
-06 грудня 1993 року прийнята на Дніпропетровське орендне підприємство «Дніпрошина» в «РСЦ маляром по третьому розряду», табельний № 0123 ( наказ ( розпорядження) № 813 без дати);
-28 березня 1994 року переведена в «РСЦ маляром по п`ятому розряду», табельний № 0123 ( наказ ( розпорядження) № 294 без дати);
-26 серпня 1995 року переведена в «РСЦ маляром по п`ятому розряду» табельний № 0123 ( наказ-розпорядження № 492 без дати);
-06 липня 2002 року переведена на «завод по производству мотошин, восстановительному ремонту шин и резинотехнических изделий на подготовительный участок учеником просеивальщика сажи», табельний № 005043 ( наказ-розпорядження № 50 від 05 липня 2002року);
-12 серпня 2002 року переведена на «Заводе по производству мотошин, восстановительному ремонту шин и резинотехнических изделий на подготовительном участке просеивальщиком сажи по третьему разряду», табельний № 005043( наказ-розпорядження № 354 від 12 серпня 2002року);
-18 листопада 2003 року переведена на « заводе по производству мотошин, восстановительному ремонту шин и резинотехнических изделий на участок изготовления рукавов учеником обрезчика резиновых изделий», табельний № 005043 ( наказ -розпорядження № 729 від 18 листопада 2003 року);
-21 грудня 2003 року переведена на «заводе по производству мотошин, восстановительному ремонту шин и резинотехнических изделий на участке изготовления рукавов обрезчиком резиновых изделий по второму разряду», табельний № 005043 ( наказ-розпорядження № 796 від 22 грудня 2003 року);
-01 квітня 2004 року переведена на « завод резинотехнических изделий на участок изготовления рукавов обрезчиком резиновых изделий по второму разряду», табельний № 005043 ( наказ-розпорядження № 309 від 05 квітня 2004 року);
-27 квітня 2007 року ОСОБА_1 переведена на «завод резинотехнических изделий на участок изготовления рукавов машинистом шприц-машины по третьему разряду», табельний № 005043( наказ -розпорядження № 202 від 26 квітня 2007 року);
-19 липня 2010 року звільнена за власни бажанням, ст. 38 КЗпП України, табельний № 005043 ( Наказ від 14 липня 2010 року № 297-к).
Також у довідці вказано про те, що оригінали наказів про атестацію робочих місць за умовами праці від 03.10.2000р. № 318-р, 28.09.2005р. № 503 -р відсутні на зберіганні.
З доказів наявних у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 з 22.12.2003р. по 28.05.2005 року працювала на заводі по виробництву мотошин відновлювального ремонту шин та гумових виробів на дільниці виготовлення рукавів обрізчиком гумових виробів по другому розряду та була переведена на завод гумовотехнічних виробів на дільницю виготовлення рукавів обрізчиком гумових виробів по другому розряду.
Рішенням комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 березня 2021 року № 12 період роботи позивача з 22.12.2003р. по 28.05.2005р. не зараховано до пільгового стажу.

Відповідно до розділу Х «Хімічне виробництво» частини 10А.1 затвердженого Постановою Кабінету Сіністрів України від 16.01.2003р. № 36, що діяла на момент спірного трудового стажу позивача працівники підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості, зайнят в наведених нижче виробництвах і на роботах: гумовому, гумотехнічному та шинному виробництві належать до Списку №2.

Також до матеріалів справи надано наказ Акціонерного товариства «Дніпрошина» від 28.09.2005р. № 503р, яким затверджено атестацію робочих місць за Списками № 1 та № 2.

Враховуючи наявність довідок, що уточнюють характер роботи позивача та записів у трудовій книжці суд відхиляє доводи відповідача, що обрізувач гумових виробів на дільницю виготовлення рукавів не підтверджений переліком робочих місць до наказу № 318, оскільки постанова має чітке визначення саме гумотехнічного та шинного виробництва без зазначення цехів та дільниць.

Надані довідки та виписки у їх сукупності кореспондуються з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості, які відсутні в трудовій книжці, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки, тобто складені у відповідності до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоду її роботи з 22.12.2003 року по 28.09.2005р. на посаді «обрізчик гумових виробів по другому розряду» на дільниці виготовлення рукавів на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та гумовотехнічних виробів та на заводі гумовотехнічних виробів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди роботи позивача з 22.12.2003 року по 28.09.2005р. на посаді «обрізчик гумових виробів по другому розряду» на дільниці виготовлення рукавів на заводі по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та гумовотехнічних виробів та на заводі гумовотехнічних виробів до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 22.12.2003р. по 28.09.2005р. у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» починаючи з моменту її звернення про призначення пенсії ( саме з 13.01.2021 року) суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З наведеного вище суд зробив висновок, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірного періоду роботи з 22.12.2003р. по 28.09.2005р. у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» до пільгового стажу за Списком № 2.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 22.12.2003р. по 28.09.2005р. у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 березня 2021 року № 12 в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22.12.2003р. по 28.05.2005р. до пільгового стажу.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи у ВАТ «Дніпрошина» в період з 22.12.2003 по 28.09.2005 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду щодо зарахування періоду роботи з 22.12.2003 по 28.09.2005 року у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» за Списком № 2.

Скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 березня 2021 року № 12 в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22.12.2003р. по 28.05.2005р. до пільгового стажу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук