Справа № 500/3267/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3267/21

31 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача було достатньо страхового стажу для отримання пенсії за віком, а тому 02.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Проте, після розгляду даного звернення, 29.04.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було надіслано Позивачу лист, згідно з яким було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Позивач не погодився із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії за віком, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 14.06.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 30.06.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить зарахувати до страхового стажу період роботи з 15.12.1980 по 04.05.1981 рр. та 23.11.1983 по 28.09.1989 рр. на Теребовлянській взуттєвій фабриці.

При цьому в трудовій книжці НОМЕР_1 на титульній сторінці печатка не читається та відсутній підпис власника.

Відповідач вважає, що зарахувати періоди роботи на Теребовлянській взуттєвій фабриці з 15.12.1980 по 04.05.1981 та з 23.11.1983 по 28.09.1989 до страхового стажу не має підстав. А позивач не надав інших документів, які б містили відомості про періоди роботи у Теребовлянській взуттєвій фабриці. Відтак, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

30.07.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року ОСОБА_1 , жителю с. Глешава Тернопільського району Тернопільської області виповнилося 60 років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Так як, у Позивача було достатньо страхового стажу для отримання пенсії за віком, то 02.04.2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення йому пенсії за віком. Проте після розгляду даного звернення, 29.04.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було надіслано Позивачу лист, згідно з яким йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Як вбачається з даного листа, підставою для прийняття такого рішення стало недостат ність у позивача страхового стажу, так як Відповідачем до страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на Теребовлянській взуттєвій фабриці з 15.12.1980 по 04.05.1981 та з 23.11.1983 по 28.09.1989 рр., оскільки на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 відсутній підпис власника трудової книжки та не читається печатка.

Відтак, позивачу було рекомендовано надати уточнюючі довідки для підтвердження страхового стажу за періоди роботи на Теребовлянській взуттєвій фабриці. Але, позивач немав можливості надати дані довідки, оскільки Теребовлянська взуттєва фабрика давно припинила свою діяльність.

Тому, з метою зібрання будь яких доказів для підтвердження страхового стажу за вищезазначені періоди роботи, представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу Архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації, в якому останній просив повідомити про наявність документації складеної Теребовлянською взуттєвою фабрикою та надати будь які копії документів, які б могли підтвердити період роботи ОСОБА_1 з 15.12.1980 по 04.05.1981 рр. та з 23.11.1983 по 28.09.1989 рр. на посаді робітника будівельної бригади Теребовлянської взуттєвої фабрики.

Однак, 20.05.2021 року на адресу представника позивача надійшла відповідь на даний запит за №03-08/105, в якій Архівний відділ №7 Тернопільської районної державної адміністрації повідомив нас, що документів з кадрових питань Теребовлянської взуттєвої фабрики на державне зберігання не надходили та місцезнаходження даних документів їм не відоме.

Таким чином, позивач маючи страховий стаж для призначення пенсії за віком, не може отримати пенсії, оскільки не зі своєї вини не має можливості надати пенсійному органу уточнюючі довідки, які б підтвердили його страховий стаж за період роботи на Теребовлянській взуттєвій фабриці, а відтак ОСОБА_1 звернувся до суду для захисту свого гарантованого Конституцією України права на соціальний захист.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державною пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків па оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. N 1058-1V.

Згідно з ч.І ст.26 даного Закону особи мають право па призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 28 років.

За змістом ст.1. Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.45 даного Закону, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком з 30.01.2021 року за умови наявності в нього страхового стажу не менше 28 років.

Згідно з ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Варто зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 1 даного Порядку N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання і а інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених положень, суд приходить до висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком, потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Однак, згідно листа Відповідача, підставою для відмови йому у призначення пенсії є не відсутність трудової книжки чи записів у ній, а нібито нечитабельний відтиск печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки та відсутність підпису власника трудової книжки.

Водночас, суд звертає увагу, що порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях на час прийняття та звільнення Позивача з роботи у спірні періоди регулювався положеннями Інструкції N 162 від 20.07.74 року (зі змінами та доповненнями).

Відповідно п.п. 1.1 даної Інструкції, трудова книжка являється основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ і організацій, які пропрацювали більше 5 днів, в тому числі па сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пункту 4.1 Інструкції N 162 від 20.07.74 року, при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагороди і заохочення, внесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, трудові книжки ведуться на підприємствах, установах та організаціях керівником або уповноваженою ним особою в порядку встановленому чинним на момент заповнення трудової книжки нормативно-правовим актом, який регулює порядок заповнення трудових книжок. В свою чергу, працівник не може відповідати за правильність та повноту ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації підприємства і це не може бути підставою для позбавлення Позивача його конституційного права на соціальний захист.

Як видно з матеріалів справи, Позивач працював у Теребовлянській взуттєвій фабриці на посаді робітника будівельної бригади, тобто простим працівником, а тому суд зазначає, що він не міг і не може відповідати за якість чорнила на печатці підприємства проставленої в його трудовій книжці. Більше того, з часу заповнення трудової книжки і до сьогодні пройшло 40 років, у зв`язку з чим слід врахувати, що папір та відповідні печатки на ньому мають властивість вигоряти та частково зникати. Саме тому, поняття не читається печатка на титульній сторінці трудової книжки, за умови її наявності не можуть трактуватись Пенсійним органом як відсутність запису про стаж роботи на підприємстві, який позбавляє особу права на зарахування страхового стажу для отримання відповідної пенсії гарантованої Конституцією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі N 687/975/17, та постанові від 06.03.2018 року у справі N 754/14898/15-а, в яких суд зазначив, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зазначає, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Підсумовуючи все вищенаведене, слід зазначити, що виявлені недоліки у заповненні трудової книжки Позивача не можуть бути підставою для позбавлення його права на призначенні пенсії за віком та не врахування страхового стажу за оспорюваний період роботи на Теребовлянській взуттєвій фабриці, оскільки такі недоліки є не що більше як формалізм, який не спростовує факту зайнятості особи на відповідній роботі.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн., згідно квитанції №97398 від 09.06.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Відділу обслуговування громадян №9 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та зарахуванні йому періодів роботи з 15.12.1980 по 04.05.1981 рр. та 23.11.1983 по 28.09.1989 рр. на Теребовлянській взуттєвій фабриці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 на Теребовлянській взуттєвій фабриці з 15.12.1980 по 04.05.1981 рр. та 23.11.1983 по 28.09.1989 рр. до загального страхового стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, відповідно до квитанції № 97398 від 09.06.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення ухвалено судом з урахуванням часу перебування головуючої судді у відпустці.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.