Справа № 300/3626/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 рокуСправа № 300/3626/20 пров. № А/857/12320/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

при секретарі судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференція в м.Львові справу за позовом Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року (суддя Тимощук О.Л., м.Івано-Франківськ),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно) звернулося до суду із позовом до Акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» (далі АТ) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.110-111), просило стягнути з АТ на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з серпня по грудень 2020 року в загальній сумі 685951,16 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує, що станом на час подання позову АТ не отримало повідомлення пенсійного органу про необхідність відшкодування витрат в період з серпня по грудень 2020 року. У матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачу вимоги чи листа, на підставі якого відповідач зобов`язаний був нести оплату по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а тому звернення до суду є передчасним. Крім того, суд не надав належної оцінки та невірно застосував норми чинного законодавства при призначенні пенсій деяким пенсіонерам, що призвело до порушення приписів пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон ).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач в судове засідання не надіслав свого представника, про дату час та місце розгляду справи повідомлений завчасно (09.08.2021), разом з тим від АТ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав відсутності технічної можливості брати участь у розгляді вказаної справи з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon та неможливості забезпечити явку адвоката в судове засідання, оскільки останній не ознайомлений з матеріалами справи.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки судове засідання в режимі відеоконференції призначено за клопотанням позивача, а відповідачу як стороні по справі ухвала про проведення судового засідання в режимі відеоконференції надсилалась для відома та не зобов`язувала останнього брати участь у справі з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon. Крім того, у АТ з часу відкриття апеляційного провадження у справі (09.07.2021) до судового розгляду справи (26.08.2021) було достатньо часу для забезпечення явки свого представника для ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час судового розгляду справи відсутні докази, які б підтверджували добровільну сплату відповідачем заборгованості за спірні періоди, а тому така заборгованість підлягає стягненню за рішенням суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи зроблені з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідач перебуває на обліку в ГУПФ та зобов`язаний сплачувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, до досягнення працівниками пенсійного віку.

Згідно з матеріалами справи, працівникам відповідача призначено та виплачуються пенсії на пільгових умовах за Списками №1 та №2, відповідно до передбачених норм пенсійного законодавства. Дані обставини підтверджуються розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с.51-80, 96-103, 116-140).

Відповідно до вищевказаних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відповідачу визначено до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1 та №2 за період з серпня по грудень 2020 року в загальному розмірі 685951,16 грн.

Розрахунки відповідачу направлялися ГУПФ супровідними листами за зареєстрованою адресою місцезнаходження АТ, відомості про яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У зв`язку із невідшкодуванням відповідачем вищезазначених фактичних витрат з серпня по грудень 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 685951,16 грн, що підтверджується розрахунками сум заборгованості з серпня по грудень 2020 року (а.с.47, 90, 113).

Дану суму відповідачем, ГУПФ добровільно не сплачено.

Пунктом 2 «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 2 Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР), для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відшкодування підприємствами витрат ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою ПФУ від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) від 16.01.2004 за №64/8663; далі Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 00 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно із підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції платниками страхових внесків є роботодавці, в т. ч.: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як встановлено вище, заборгованість АТ з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам, на суму 685951 грн підтверджується розрахунками таких витрат на її виплату і доставку за серпнеь-грудень 2020 року, розрахунками сум заборгованості з відшкодування витрат по списку № 1 та по списку № 2. ПФУ своєчасно надсилало на адресу АТ розрахунки сум заборгованості по відшкодуванню цих витрат, підтвердженням чого є копії поштових квитанцій та списків рекомендованих листів, проте відповідач у визначені законодавством строки цю заборгованість не погасило (а.с.4-39, 47-80, 90-106, 110-144).

Також, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апелянта щодо неотримання ним вимог ГУПФ про відшкодування заявлених до стягнення сум, при тому, що наявні у справі докази (копії квитанцій та списків рекомендованих листів) підтверджують надсилання на адресу АТ розрахунків сум заборгованості по відшкодуванню зазначених витрат, а правомірність призначення пенсій та пропорційність відшкодування відповідно до заробленого пільгового стажу на різних підприємствах бувшим працівникам відповідача не є предметом розгляду у цій справі, як і правильність розрахунків сум заборгованості, враховуючи, що відповідач останні не оскаржував.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем дотримано процедури формування та направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, сума непогашеної заборгованості відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з серпня по грудень 2020 року становить 685 951,16 грн.

Зважаючи на відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували добровільну сплату відповідачем заборгованості за вказані періоди на час судового розгляду справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 30 серпня 2021 року.