Справа № 160/5640/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року Справа № 160/5640/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро адміністративну справу позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" про застосування заходів реагування, -
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулося до суду із адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" в якому просить:
20.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив згідно якої останній підтримував позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, а також спростовував доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема представником ГУ ДСНС зауважено, про те, що видання припису за результатами перервірки чинне законодавство не обумовлює імперативну необхідність його винесення, як винесення розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності. Також, зазначено, що Актом перевірки ПрАТ ДОПАС від 26.02.2021р. №16 зафіксовано 11 порушень вимог законодавсва у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, вказані порушення можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища, а тому згідно приписів статті 2 Кодексу цивільного захисту України є тими обставинами, які можуть призвести до настання реальної загрози життю та здоровю людей. Щодо часткового усунення порушень позивач наголошує, що на час розгляду даної справи виявлені порушення відповідачем не спростовані, так як ним не надано належних докаів щодо їх повного усунення.
28.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно яких останній заперечує проти задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду від 24.05.2021 року вказану справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 24.07.2021 - вихідний день (субота), та припадає на період перебування судді у відпустці, також враховуючи, що відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив 28.07.2021 року, з метою повного та всебічного дослідження обставн справи, дане рішення прийнято - 29.07.2021р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту №16 від 26.02.2021 року.
- посадові особи та працівники не пройшли навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки;
- не проведено замір опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та елекроустановок від короткого замикання які мають проводитись 1 раз на 2 роки;
- будівля автовокзалу не обладнана системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту;
- наявні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника;
- наявні вогнегасники не встановлені у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі;
- допускається експлуатація світильників підвішених безпосередньо на струмопровідних проводах;
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано за допомогою скрутки а не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
- не установлені вказівні знаки для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір, ГОСТ 12.4026-76 ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности;
- будівля і приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ EN ISO 7010:2019;
- не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту.
Один примірник вказаного Акту перевірки від 26.02.2021р. №16 вручено під підпис представнику відповідача Кожома А.Ю. (В.о. директора ПрАТ ДОПАС), у якому міститься відмітка начальника автовокзалу у м.Апостолове Шевчук Н.О. зауважень та заперечеь немає.
Відповідно до пп.39 п.4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 на ДСНС України покладено завдання організовувати і здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно - правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.
Згідно пп. 27, 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області затвердженого наказом ДСНС України № 3 від 04.02.2013 року (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 №507) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає припису, постанови, розпорядження про усунення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Статтею 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль) визначено діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 1 статті 64 Кодексу цивільного захисту України Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Згідно до частини 1 статті 65 Кодексу цивільного захисту України Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: 1) центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; 2) суб`єктів господарювання; 3) аварійно-рятувальних служб.
У відповідності до пп.12 п.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Пункт 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України зазначає, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо -небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Як встановлено підпунктами 1, 4, 6, 8 пункту 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Відповідно до п. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно до пп.1, 4, 8, 13, 19, 21, 22, 23 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок:
забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання;
організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання;
здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки;
здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій;
розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання;
забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки;
утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням;
здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно висновків вказаного Акту виявлені насупні порушення, а саме:
- посадові особи та працівники не пройшли навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки;
- не проведено замір опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та елекроустановок від короткого замикання які мають проводитись 1 раз на 2 роки;
- будівля автовокзалу не обладнана системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту;
- наявні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника;
- наявні вогнегасники не встановлені у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі;
- допускається експлуатація світильників підвішених безпосередньо на струмопровідних проводах;
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано за допомогою скрутки а не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
- не установлені вказівні знаки для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір, ГОСТ 12.4026-76 ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности;
- будівля і приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ EN ISO 7010:2019;
не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту..
У вказаному Акті міститься відмітка представника відповідача начальника автовокзалу у м.Апостолове Шевчук Н.О. зауважень та заперечеь немає, також міститься підпис про отримання примірника Акту.
Таким чином, під час перевірки та отримання копії Акту представник відповідача погодився із виявленими порушеннями.
Відповідно до наданого відзиву на позовну заяву відповідач зазначає про часткове усунення більшості виявлених порушень, а саме: проведено навчання директора підприємства з питань пожежної безпеки; заміри опору ізоляції та перевірка спрацювань приладів електричних мереж та електроустановок від короткого замикання проводиться у встановлені терміни; укладено Договір з ТОВ Холдинг пожежна безпека та НС на проектування пожежної сигналізації; у4кладено договір з ТОВ Холдинг пожежна безпека та НС на проектування системи блискавкозахисту; вогнегасники встановлено на висоті 1 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника в легкодоступних місцях; світильники встановлено відповідно до норм; з`єднання жил проводів і кабелів здійснено за допомогою опресування або паяння; приміщення будівлі забезпечено вказівними знаками щодо місць знаходження первинних засобів пожежогасіння та знаками безпеки; об`єктові тренування та навчання працівників проводяться відповідно до встановлених графіків, відповідно до визначеної тематики.
Таким чином, відповідач зазначає, що ним частково усунуто недоліки які вказані в Акті перевірки №16 від 26.02.2021 року, проте на підтвердження вказаного останнім не надано належних та допустимих доказів.
Разом з тим, суд звертає увагу що доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. (ч.1,2 ст.72 КАС У4країни).
Ч.2 ст.74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене суд зазначає, що вказані відповідачем обставини будь-якими доказами наявними в матеріалах справи не підтверджені.
Не приймаються судом і посилання відповідача на виконання, в майбутньому, частини порушень вищезазначеного Акту, що не є доказом його виконання.
З аналізу суті виявлених під час проведення позапланової перевірки посадовими особами позивача порушень, які підтверджуються Актом №16 від 26.02.2021 року суд приходить до висновку про наявність порушень, які є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим з урахуванням того, що відповідно до п.33 ч.ст.2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю, а згідно з п.24 вище зазначеної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним.
Зокрема, відсутність навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму може призвести до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху.
При не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоровю людей.
Відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення може також призвести до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ можуть унеможливити своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що подальша експлуатація об`єкта ПрАТ ДОПАС із вищезазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту (як тими які усунуті, на думку відповідача, так і тими що не усунуті) створюють загрозу життю та/або необмеженого кола людей, як працівників автостанції, так і користувачів її послугами, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм та техногенної безпеки.
Вищенаведені встановлені факти порушень відповідачем не усунуті у встановленому законодавством порядку, таких доказів відповідачем суду не надано станом на момент розгляду даної справи.
Суд, також критично відноситься до доводів відповідача щодо обов`язковості видачі припису, з огляду на те, що чинне законодавство не містить імперативного характеру для контролюючого органу у видачі припису.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За частиною 1 ст.77 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів виконання порушень, встановлених в акті перевірки №16 від 26.02.2021р., з урахуванням аналізу норм чинного законодавства та встановлених судом обставин справи згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Між тим, позивачем наведено достатньо підстав та надано доказів про порушення відповідачем вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту, з якими відповідач погодився під час перевірки, які жодними доказами відповідачем не спростовані.
Статтями 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.
Так, питання щодо встановлення способу і порядку виконання судового рішення врегульовано ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, що віднесена до Розділу ІV Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, при цьому, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства Україна).
З аналізу наведеного вбачається, що встановлення способу і порядку виконання судового рішення можливе лише на стадії виконання судового рішення у разі наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до положень ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що є обов`язковим та підлягає виконанню лише те судове рішення, яке набрало законної сили.
Згідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частиною 1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що апеляційна скарга, зокрема, на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, при цьому, у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Таким чином, виходячи з наведених процесуальних норм, вбачається, що є обов`язковим та підлягає виконанню лише те судове рішення, яке набрало законної сили, при цьому, на момент складання повного судового рішення, прийнятого в порядку письмового провадження, таке судове рішення є таким, що ще не набрало законної сили, а тому і підстави для встановлення способу і порядку виконання судового рішення до моменту набрання такого судового рішення законної сили у адміністративного суду відсутні, виходячи з положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, у наведеній частині позовних вимог адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова