Справа № 640/22268/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 серпня 2021 року м. Київ № 640/22268/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації
про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 5), в якому просить суд: зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 виконати рішення Заступника Міністра соціальної політики України В. Музиченко від 07 листопада 2019 року та зробити йому перерахунок за житлово-комунальні послуги, із урахуванням 50-відсоткової знижки плати за житлово - комунальні послуги в межах установлених соціальних нормативів.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву позивача залишено без руху.

При цьому, залишаючи позовну заяву без руху, суддею була звернута увага позивача на те, що в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем у позовній заяві не зазначено:

1) реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 (ідентифікаційний код);

2) адреси електронної пошти ОСОБА_1 ;

3) ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

4) офіційної електронної адреси Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

5) відомих номерів засобів зв`язку Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Крім того, було зазначено про те, що в порушення вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем у позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також було зазначено про те, що позивачем заявлено лише вимогу зобов`язального характеру. Разом з тим, суд звертав увагу позивача на те, що виходячи з положень ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України передумовою застосування такого способу захисту прав, як заявлено позивачем, є спочатку визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки заявлений позивачем спосіб захисту може бути реалізований лише за умови попереднього визнання рішень, дій чи бездіяльності відповідача протиправними, у зв`язку з чим позивачу слід було визначитись з питанням щодо заявлених позовних вимог із зазначенням - які протиправні дії вчинені відповідачем, чи допущена протиправна бездіяльність або ж прийнято протиправне рішення, що є передумовою застосування заявленого позивачем способу захисту та із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суддею було зазначено про те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 161 КАС України позивачем до позовної заяви не надано копії документів відповідно до кількості учасників справи.

Також, залишаючи позовну заяву без руху суддею була звернута увага позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, однак, в порушення вказаної вимоги позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Було зазначено про те, що до позовної заяви позивачем надано заяву, в якій просить суд звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування вказаної заяви позивач просив суд врахувати, що у його сім`ї нема ніякого майнового стану, що Головне управління Пенсійного фонду України йому не повністю виплачує пенсію, а лише щомісячно він отримує пенсію 3 849,15 гривень, син ОСОБА_2 , 1984 року народження є інвалідом 2 групи з дитинства, в даний час отримує пенсію нижчу прожиткового мінімуму 1700 гривень. Його дружина ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що доглядає за сином - не може працювати, з огляду на що, позивач наголошує на тому, у його в сім`ї щомісячний дохід - 3 849,15 грн. і 1700 грн. грн. в загальній сумі 5 549 грн., а це нижче майнового стану на одну особу, однак на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано суду жодних доказів, з огляду на що відсутні підстави для задоволення такої заяви.

Крім того, суддею було зазначено про те, що у позовній заяві позивач зазначає про те, що він є ветераном війни, однак, в порушення вимог ч .4 ст. 161 та ч. 2 ст. 79 КАС України суду не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відтак, позивачу було запропоновано або сплатити судовий збір у загальному розмірі 1816,00 грн. або надати належні та допустимі докази того, що позивач має пільги для звільнення його від сплати судового збору в силу Закону, або надати докази, на які позивач посилається у заяві про звільнення від сплати судового збору щодо незадовільного майнового стану.

Крім того, було зазначено про те, що в порушення вказаних вимог ч .4 ст. 161 та ч. 2 ст. 79 КАС України позивачем не надано суду власне рішення Заступника Міністра соціальної політики України В. Музиченко від 07 листопада 2019 року, на яке позивач посилається у позовній заяві. Також не надано суду доказів того, що він отримував пільгу у вигляді 50 - відсотків знижки на оплату комунальних послуг.

Також, суддею була звернута увага позивача на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, оскільки у позовній заяві позивач зазначив, що тричі він звертався із заявами до начальника Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА, зокрема, первинно 29.07.2020 та в подальшому 25.08.2020 та 13.07.2021. Однак, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 09.08.2021, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Натомість, заява про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду не подана, а також не подано доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду.

Відтак, ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 16.08.2021, суддею було запропоновано позивачу надати суду:

1) уточнену позовну заяву (відповідно до кількості учасників спору) із приведенням змісту позовних вимог у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України та із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог, із зазначенням у такій позовній заяві:

реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 ;

адреси електронної пошти ОСОБА_1 ;

ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

офіційної електронної адреси Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

відомих номерів засобів зв`язку Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2) копії документів відповідно до кількості учасників справи;

3) оригіналу документу про доплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1816.00 грн. або доказів, що позивач має пільги звільнення його від сплати судового збору в силу Закону, або надати докази, на які позивач посилається у заяві про звільнення від сплати судового збору щодо незадовільного майнового стану;

4) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, рішення Заступника Міністра соціальної політики України В. Музиченко від 07 листопада 2019 року, на яке позивач посилається у позовній заяві. Також не надано суду доказів того, що він отримував пільгу у вигляді 50 - відсотків знижки на оплату комунальних послуг;

5) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Копія вказаної позовної заяви була надіслана позивачу та отримана ним 21.08.2021, що підтверджується роздруківкою із сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень за штриховим ідентифікатором № 109.

25.08.2021 канцелярією суду, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, зареєстровано заяву позивача.

У вказаній заяві позивач зазначає, що 09.08.2021 він ветеран війни звернувся з позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 відповідно частини 4 і 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 зробити йому перерахунок за житлово - комунальні послуги, із врахуванням - 50 відсоткової знижки.

Позивач наголосив, що його позовна заява по формі і змісту відповідала вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, але суд не врахував суттєві обставини, що тричі (29.07.2020, 25.08.2020 та 13.07.2021 ОСОБА_4 порушував його конституційні права, але суд, в порушення частини 1 статті 106 Закону України від 2 червня 2016 року №1402 -УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» фактично, з надуманих підстав, його як ветерана війни, позбавив конституційного права щодо розгляду його позовної заяви по суті.

У заяві позивач зазначає, що суд вважає, що в порушення пункту 2 частини 5 статті 160 КАК України у позовній заяві він не зазначив: 1) реєстраційний номер облікової картки, 2) адреси електронної пошти, 3) ідентифікаційного коду юридичної особи, 4) офіційної електронної адреси Управління праці.... 5) відомих номерів засобів зв`язку Управління праці...

При цьому, ставить суд до відома, що зазначене судом під цифрами 1, 2, 3, 4, 5 у його ніколи не було, все це йому не було потрібно та немає.

Позивач додає, що в позовній заяві від 09.07.2021 він чітко та ясно вказав, що 13.07.2021 він черговий раз звернувся до ОСОБА_4 із заявою на порушення його конституційних прав, а 23.07.2021 він отримав від нього відповідь, в якій він відмовив йому зробити перерахунок за житлово-комунальні послуги, а 09.08.2021 з даним позовом звернувся до суду та строк для звернення до суду він не пропустив.

У заяві позивач також зазначає, що суд вважає, що йому слід було сплатити судовий збір у загальному розмірі 1816 грн. але зазначає, що твердження суду є незаконні та надумані, оскільки 09.08.2021 до своєї позовної заяви він долучив заяву про звільнення його від сплати судових витрат, яку відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, в якій він просив суд врахувати, що щомісячно він отримує пенсію 3849,15 грн., його син ОСОБА_2 1984 року народження, як інвалід 2 групи щомісячно отримує поштою пенсію 1700 гривень. Його дружина ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що доглядає за сином не може працювати, з огляду на що позивач зазначає, що у його в сім`ї щомісячний дохід -3 849, 15 грн. і 1700 грн. в загальній сумі 5 549 гривень, а це нижче майнового стану, який становить, в 2021 році 2200 гривень на одну особу.

Позивач у заяві додає, що суд не опосередковано підозрює його, що він мав пільгу як ветеран війни та отримував 50-ти відсоткову знижку, але звертає увагу суду на те, що він може вияснити це питання в іншому форматі.

Також позивач у вказаній заяві підтверджує, що до цього відповідача він звертається з позовом перший раз.

Крім зазначеного позивач також додав, що в позовній заяві він просив суд взяти до уваги, що відповідно до частини 2 статті 161 КАС України, усі письмові докази, які він долучив до позовної заяви раніше їх надіслав рекомендованим листом відповідачу ОСОБА_4 .

Відтак, позивач вказаною заявою вимагає не порушувати його конституційні права, позовну заяву розглянути з його участю, про день і час розгляду справи повідомити його судовою повісткою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за даною позовною заявою, суд зазначає наступне.

Перш за все судом приймається до уваги те, що позивач відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1462 від 30.03.2000 є адвокатом, тобто є особою, обізнаною із законодавством та юридичними тонкощами.

Щодо слати судового збору, то суд зазначає, що на виконання вимог ухвали суду позивачем надано суду копію посвідчення № НОМЕР_1 від 17.09.2012 про те, що позивач має пільги для ветеранів війни, у зв`язку з чим, позивач звільнений від сплати судового збору.

Відтак, вимоги ухвали суду в частині або сплати судового збору або надані доказів, що позивач має пільги звільнення його від сплати судового збору в силу Закону, виконані.

Також позивачем виконані вимоги ухвали суду в частині зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, оскільки у заяві на усунення недоліків позовної заяви позивачем зазначено про те, що він підтверджує, що до цього відповідача він звертається з позовом перший раз.

Разом з тим, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не так і не були зазначені:

1) реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 ;

2) адреси електронної пошти ОСОБА_1 ;

3) ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

4) офіційної електронної адреси Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

5) відомих номерів засобів зв`язку Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відтак, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 16.08.2021 в цій частині позивачем виконані не були.

Посилання позивача на те, що таких відомостей в нього ніколи не було та йому це все було непотрібно, не є належним чином мотивованими та по суті свідчать про небажання виконувати вимоги процесуального закону (КАС України), прийнятого Верховною Радою України, а не видуманого судом. Позивачем не зазначено р.н.о.к.п.п. (ідентифікаційний код) та не надано доказів того, позивач є особою, яка не має ідентифікаційного коду. При цьому, облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України.

В той же час позивачем у позовній заяві не зазначено ані реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 , ані відомостей відносно того, що позивач відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Наведене, крім того, що є вимогою Закону, ще й є необхідним для цілей виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Також, не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та відомих номерів засобів зв`язку Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду від 16.08.2021 в цій частині.

Крім того, позивачем так і не було виконані вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в частині приведення змісту позовних вимог у відповідність до ч. 1 ст. 5 КАС України, оскільки позивачем у позовній заяві заявлено лише вимогу зобов`язального характеру, зокрема, просить суд зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 виконати рішення Заступника Міністра соціальної політики України В. Музиченко від 07 листопада 2019 року та зробити йому перерахунок за житлово комунальні послуги, із урахуванням 50-відсоткової знижки плати за житлово - комунальні послуги в межах установлених соціальних нормативів.

Між тим, позов так і не містить визначення - які саме відповідач вчинив протиправні дії, допустив протиправну бездіяльність чи прийняв протиправне рішення. Саме у разі визнання судом дій чи бездіяльності відповідача протиправними, суд, усуваючи порушення прав, може зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Однак, позивачем так і не було надано суду уточненої позовної заяви із приведення її у відповідність до зазначених вище вимог, що також свідчить про невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в цій частині.

Також, в порушення вимог ч. 1 ст. 161 КАС України позивачем до позовної заяви не надано суду копії документів відповідно до кількості учасників справи.

Посилання позивача у позовній заяві на ті обставини, що у відповідності до ч. 2 ст. 161 КАС України вказані документи він надіслав позивачу рекомендованим листом є помилковими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України це стосується суб`єктів владних повноважень при поданні адміністративного позову, а не фізичних осіб, які звертаються з позовом до суду.

Знову-таки, слід повторитися - це вимога процесуального Закону, прийнятого Верховною Радою України, а не видуманого судом.

Однак при зверненні до суду з даним позовом позивачем було надано лише копію позовної заяви, однак не було надано суду докази, які додані до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 16.08.2021 в частині надання суду документів відповідно до кількості учасників справи.

Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 79 та ч. 4 ст. 161 КАС України позивачем так і не було надано суду рішення Заступника Міністра соціальної політики України В. Музиченко від 07 листопада 2019 року, на яке позивач посилається у позовній заяві та доказів того, що позивач отримував пільгу у вигляді 50 - відсотків знижки на оплату комунальних послуг, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду від 16.08.2021 про залишення позовної заяви без руху в цій частині.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом, то суд зазначає про те, що позивачем так і не було надано суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення з даним адміністративним позовом, а також не надано доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кількість звернень до відповідача не змінює правил обчислення строку звернення до суду від обставин першого звернення позивача, які і є саме тією точкою відліку строку звернення до суду, як події, з настанням якої позивачу стає відомо і зрозуміло про можливий факт порушення його прав. Наступні аналогічні звернення не змінюють порядок відліку строку звернення до суду.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Тобто, суд звертає увагу позивача на те, що шестимісячний строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення до суду, не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду, призведе до порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права та, відповідно не забезпечення належного відправлення правосуддя.

У позовній заяві позивач зазначає, що тричі він звертався із заявами до начальника Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА, зокрема, первинно 29.07.2020 та в подальшому 25.08.2020 та 13.07.2021.

Як вже зазначалося, послідуючі, після первинного, звернення позивача до відповідача із заявами про відновлення порушених прав не змінюють порядку обрахунку шестимісячного строку звернення до суду з позовом до адміністративного суду, оскільки про порушення своїх прав позивачу було відомо за результатами звернення до відповідача з первинною заявою від 29.07.2020 та не здійснення такого перерахунку.

Слід наголосити, що принципом адміністративного судочинства є верховенство права, тоді як пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків.

У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у тому числі щодо дотримання учасником строку, визначеного національним законодавством для звернення до суду, що свідчить про забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, як складової верховенства права.

Допущення заявником суттєвих помилок в оформленні позовної заяви, а також їх не усунення після залишення позовної заяви без руху, є створенням для адміністративного суду перепон, які унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі та відправлення належного правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 1 п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Позовна заява також повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевказане, а також зважаючи на те, що позивачем не були у повній мірі виконані вимоги ухвали суду, а також беручи до уваги пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та відсутність поважних причин його пропуску, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст. 160, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Примірник позовної заяви з доданими до неї документами залишити суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін