Справа № 160/14169/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої Дніпропетровською обласною прокуратурою від 20.05.2021 року за №21-201вих-21, та виплаті пенсії виходячи із розрахунку 90% вислуги років без обмеження її граничним розміром пенсії за віком;
- зобов`язання відповідача здійснити з 01.10.2020 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу виходячи із розрахунку 90 відсотків вислуги років від розміру заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 20.05.2021 року за №21-201 вих-21, без обмеження її розміру максимальним розміром пенсії за віком.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789 виходячи із розміру 90% від заробітної плати. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №21-201вих-21 від 20.05.2021 виходячи із розрахунку 90 відсотків заробітної плати за останньою займаною посадою та виплачувати перераховану пенсію без обмеження її розміру максимальним розміром пенсії за віком з урахуванням рішення суду від 12.08.2020 по справі №160/7988/20. Проте, відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років на підставі наданої позивачем довідки, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18.08.2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач надав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити посилаючись на те, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій відповідно до наданої позивачем довідки прокуратури Дніпропетровської області №21-201вих-21 від 20.05.2021, а відтак управління діяло у спосіб, прямо передбачений законодавством України.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789 виходячи із розміру 90% від заробітної плати.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №21-201вих-21 від 20.05.2021 виходячи із розрахунку 90 відсотків заробітної плати за останньою займаною посадою та виплачувати перераховану пенсію без обмеження її розміру максимальним розміром пенсії за віком з урахуванням рішення суду від 12.08.2020 по справі №160/7988/20.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначено ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Згідно із ч.1,3 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класс чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Частиною 13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Відповідно до ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, пільг, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
14.10.2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015 року.
Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ, набрав чинності 01.01.2015 року) до ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ внесено зміни, зокрема, вказані частини викладено у однакових редакціях: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Згідно п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин 3, 4, 6, 11 ст.50-1 Закону.
Крім цього, 11.10.2017 року набрав чинності Закон №2148-VІІІ, яким викладено у новій редакції, зокрема, п.13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого у разі якщо особі призначено пенсію, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2, 3 ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З матеріалів справи вбачається, що на момент призначення позивачу пенсії, її порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ.
Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ на підставі постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року по справі №205/2740/15а з 09.03.2016 року із розрахунку 90% від суми заробітної плати, а також рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року по справі №160/7988/20.
Як вже зазначалось, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.13 та 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, а також те, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Таким чином, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.
Те саме стосується і положень п.13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії в редакції на момент її призначення.
Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року №5-р/2018 зазначено, що положення ч.3 ст.22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.
Новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 28.12.2014 року №76-VІІІ та від 14.10.2014 року №1697-VІІ не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до цих спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зіст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Приймаючи до уваги наведене у сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої Дніпропетровською обласною прокуратурою від 20.05.2021 року за №21-201вих-21 та виплаті пенсії виходячи із розрахунку 90% вислуги років без обмеження її граничним розміром пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.10.2020 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи із розрахунку 90 відсотків вислуги років від розміру заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 20.05.2021 року за №21-201 вих-21, без обмеження її розміру максимальним розміром пенсії за віком.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова