Справа № 310/4433/21
Суддя: Богомолова Л. В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4433/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердянського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу реагування патрульної поліції (ВРПП) Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліція Штенгелова Андрія Олександровича про визнання постанови ГАБ №107042 від 17.05.2021 року про накладання адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Бердянського міськрайонного суду з адміністративним позовом до інспектора відділу реагування патрульної поліції (ВРПП) Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліція Штенгелова Андрія Олександровича про визнання постанови ГАБ №107042 від 17.05.2021 року про накладання адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.05.2021 року Відповідачем було винесено постанову серії ГАБ №107042 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач дану постанову вважає не законною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона нічого не порушувала, захищала свої права.

17.05.2021 року о 11:17 годині їй зателефонувала сусідка ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що невідомі особи намагаються проникнути на територію її домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вона зателефонувала своєму племіннику ОСОБА_3 , щоб він подивився що відбувається на території її будинку. Приблизно через 10-15 хвилин їй зателефонував племінник, який повідомив, що біля воріт знаходиться темній автомобіль та людей біля автомобілю не має. У зв`язку з чим вона зателефонувала на «102» і зробила виклик поліції. Коли вона приїхала до свого будинку, побачила відкриті ворота, зрубаний замок, по подвір`ю ходить син її померлого чоловіка від попереднього шлюбу ОСОБА_4 та двоє незнайомих чоловіків, біля воріт знаходиться автомобіль. Працівники поліції повідомили їй, що син чоловіка має право зривати замок і без її відома заходити на подвір`я.

Її чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.01.2021 року приватним нотаріусом Каменевою-Тинів Н.В. відкрита спадкова справа. Станом на 17.05.2021 року не була реальна визначена доля сина чоловіка у спадковому майні. Крім того, ані сусідка ОСОБА_2 , ані її племінник ніколи не бачили сина її померлого чоловіка, тому для обох це були невідомі особи які проникли на територію її будинку.

У зв`язку із чим позивачка просить скасувати постанову серії ГАБ №107042 від 17.05.2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП до штрафу в розмірі 3400 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлена належним про час та місце слухання справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним про час та місце слухання справи. Відзив не надав.

Представник позивача адвокат Ємельяненко С.А. подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача. Позов підтримує, просить суд його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд дійшов до наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно постанови серія ГАБ №107042 від 17 травня 2021 року, позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 3400 гривень. В даній постанові вказано, що 17.05.2021 року о 11:39 годині надійшло звернення від ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , зі слів племінника ОСОБА_5 невідомі проникли до її будинку. Поруч стоїть авто Фольцваген темного кольору. Прибувши на місце події працівниками поліції було встановлено факт перебування за вказаною адресою ОСОБА_6 , сина померлого власника вказаного будинку, з ним на даний час відбувається розподіл майна, спадщина, тим самим ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесена оскаржуємо постанова, суду не надані.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 пояснив, що за проханням позивачки, яка є його тіткою, він приїхав на велосипеді до буд. АДРЕСА_1 , де побачив біля будинку автомобіль, на воротах замка не було і він зрозумів, що на подвір`ї знаходяться сторонні особи, тому зателефонував позивачці і її про це повідомив. Раніше сина чоловіка позивачки він ніколи не бачив та з ним не знайомий.

Із змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зокрема, як видно із матеріалів справи, а саме із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ГАБ №107042 від 17.05.2021 року, біля будинку АДРЕСА_1 дійсно знаходиться автомобіль і за вказаною адресою перебуває син померлого чоловіка заявниці ОСОБА_1 з двома невідомими особами, з яким відбувається розподіл майна.

Так, диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Крім цього, суд враховує, що статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідач не вивчивши фактичні обставини справи, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам справи, притягнув позивачку до адміністративної відповідальності. В оспорюваній постанові всупереч вимогам ст.283, ст.284 КУпАП не наведені обставини які встановлені під час розгляду справи, не зазначено жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки жодних даних у відповідача про те, що ОСОБА_1 було відомо, що на територію подвір`я зайшов син її померлого чоловіка, що вона надавала дозвіл на це, що є розподіл майна після смерті її чоловіка і саме у сина її чоловіка були належні письмові підтвердження, що саме в цьому будинку він має власну долю.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України і всупереч ст.77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Наведене вище дає підстави вважати суду, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати понесені позивачем на правничу допомогу слід вирішити з врахуванням вимог ч.1 ст.134 КАС України, та покласти їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 90, 246, 250, 139, 382 КАС України, ст. ст. 9, 183, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 285 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу реагування патрульної поліції (ВРПП) Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліція Штенгелова Андрія Олександровича про визнання постанови ГАБ №107042 від 17.05.2021 року про накладання адміністративного стягнення протиправною та її скасування задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАБ №107042 від 17.05.2021 року інспектора відділу реагування патрульної поліції ГУНП в Запорізькій області Штенгелова Андрія Олександровича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень штрафу в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - за наступною веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud0801/.

Повний текст рішення виготовлений 30 серпня 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова