Справа № 160/3006/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року Справа № 160/3006/21
01 березня 2021 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1: з 06.12.2002 року по 17.12.2003 року здати призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - з 09 вересня 2020 року.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/3006/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
Так, на виконання вказаної ухвали, 26 квітня 2021 року до суду від позивача надійшла заява до якої додано позовну заяву викладену у новій редакці:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в "Дніпропетровській області протиправною у не зарахуванні до спеціального стажу роботи в ВСП « Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ « ДТЕК Павлоградвугілля»: таких періодів роботи : 06.12.2002р.-16.12.2002 р,-учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті ,08.02.2003р.- 01.08.2003р.-гірник підземний З розряду з повним робочим днем в шахті, 01.09.2003 р.-04.12.2003 р.-учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики з повним робочим днем в шахті та 05.12.2003 р.- 17.12.2003 р.-гірник підземний з повним робочим днем в шахті;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною у не зарахуванні до спеціального стажу роботи час навчання гірничим професіям в професійно- технічному закладі : 16.12.2002р.-07.02.2003р. - курси по професії « Гірник підземний « , «Машиніст підземних установок « з відривом від виробництва та з 01.08.2003р. по 31.08.2003р.-курси «Машиніст електровоза «з відривом від виробництва;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад,показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи у ВСП «Шахтоуправління Тернівське «ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1:
1. 06.12.2002року по 16.12.2002р. року -учнем гірника підземного,
2. 08.02.2003р.-01.08.2003 р.-гірник підземний 3 розряду,
3. 01.09.2003р.-04.12.2003р.- учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики,
4. 05.12.2003р.-17.12.2003р.-гірник підземний та час навчання гірничим професіям в професійно-технічному закладі:
1. при учбовому пункті шахти « Самарська « :
з 16.12.2002р. - 07.02.2003р.- курси по професії « Гірник підземний « , « Машиніст підземних установок»,
2. при Учбово-курсововому комбінаті «Павлоградвуголь»:
з 01.08.2003р.- 31.08.2002 р.- курси по професії « Машиніст електровоза» з дати призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - з 09 вересня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було зараховано спеціальний (пільговий) період з 06.12.2002 року по 17.12.2003 року через те, що в цей період позивач проходив навчання, тобто не працював за спеціальністю за Списком №1 та також у період роботи брав відпустки без збереження оплати, як пояснив представник пенсійного фонду. Проте, на підтвердження стажу позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області весь пакет підтверджуючих документів. Крім того, в трудовій книжці є всі відповідні записи про прийняття його на роботи, проходження навчання, роботи за набутою професією, всі накази також є підтвердженням того, що весь спірний період роботи на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» є пільговим періодом роботи за Списком №1. Відповідні відомості також містяться в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (індивідуальних відомостях) про застраховану особу (ОК-5) про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/3006/21 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
08 червня 2021 року до суду від представника Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не звертався до нього із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.44 Закону України №1058 та із зверненням або скаргою відповідно до Закону України «Про звернення громадян», отже, правовідносини між позивачем та відповідачем не виникали.
18 червня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що саме при розгляді його заяви про призначення пенсії та винесенні рішення про призначення пенсії були порушені його права на зарахування до спеціального пільгового стажу спірного періоду, а не при перерахунку пенсії, який відбувається на інших правових підставах як вказує відповідач у своєму відзиві.
Згідно положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, із заявою та відповідними документами на призначення пенсії за інвалідністю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наразі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.09.2020 року, на підставі заяви про призначення пенсії від 15.10.2020 року.
При цьому, позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача, що призвела до незарахування до спеціального стажу роботи в ВСП « Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ « ДТЕК Павлоградвугілля»: таких періодів роботи: 06.12.2002р.-16.12.2002 р.-учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті, 08.02.2003р.- 01.08.2003р.-гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті, 01.09.2003 р.-04.12.2003 р.-учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики з повним робочим днем в шахті та 05.12.2003 р.- 17.12.2003 р.-гірник підземний з повним робочим днем в шахті; час навчання гірничим професіям в професійно- технічному закладі: 16.12.2002р.-07.02.2003р. - курси по професії "Гірник підземний", "Машиніст підземних установок" та з 01.08.2003р. по 31.08.2003р.-курси "Машиніст електровоза", у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимог по суті, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".
Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05 листопада 1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з п.4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 09.12.2002 року якій містяться записи, зокрема, за спірний період роботи:
06.12.2002 року - прийнятий учнем гірника з повним робочим днем у шахті;
16.12.2002 року - направлений на курси по професії «Гірник підземний» та «Машиніст підземних установок»;
08.02.2003 року - по закінченню курсів переведений гірником підземним з розряду з повним робочим днем в шахті;
01.08.2003 року - направлений на курси машиніста в електровозі підземному УП шахті «Самарська»;
05.12.2003 року - по закінченню курсів повернутий на попереднє місце роботи - гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;
17.12.2003 року - звільнений за здійснення прогулу у відповідності до ст. 40 КЗпП України.
Щодо вказаного періоду суд зазначає, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які відносяться до Списку № 1. Записи виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців, є посилання на накази, як на підставу внесення записів, зазначено, що роботи виконувались з повним робочим днем під землею.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Так, згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Суд зазначає, що позивачем додатково було надано до пенсійного органу довідку від 13.10.2020 року №735 виданої виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відповідно до якої ОСОБА_1 06.12.2002 року - прийнятий учнем гірника з повним робочим днем у шахті; 16.12.2002 року - направлений на курси по професії «Гірник підземний» та «Машиніст підземних установок»; 08.02.2003 року - по закінченню курсів переведений гірником підземним з розряду з повним робочим днем в шахті; 01.08.2003 року по 31.08.2003 року направлений на курси машиніста в електровозі підземному УП шахті «Самарська»; з 01.09.2003 року по 04.12.2003 року працював учнем машиніста електровозу підземного на період виробничої практики з повним робочим днем у шахті, з 05.12.2003 року - по закінченню курсів повернутий на попереднє місце роботи - гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 17.12.2003 року - звільнений за здійснення прогулу у відповідності до ст. 40 КЗпП України, що передбачено список 1 розділ 1 підрозділ 1 п. а позиція 1.1 а, затверджено постановою КМ України від 16.01.2003 року №36, згідно ч. 2 п.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведеній довідці, наданої позивачем на підтвердження спірних періодів роботи, оскільки така інформація в повній мірі узгоджується з записами у трудовій книжці.
Крім того, в трудовій книжці та довідці є посилання на накази про прийняття та звільнення; зазначено про виконання робіт з повним робочим днем в підземних умовах, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а; є інформація про атестацію робочого місця.
З огляду на те, що позивач з 06.12.2002 року по 16.12.2002 року, з 08.02.2003 року по 01.08.2003 року, з 01.09.2003 року по 04.12.2003 року, з 05.12.2003 року по 17.12.2003 року виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, отже відповідний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на пенсію.
В той же час, вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу періодів проходження курсів з 16.12.2002 року - 07.02.2003 року при учбовому пункті шахти «Самарська», з 01.08.2003 по 31.08.2003 року при учбово-курсовому комбінаті «Павлоградвуголь», суд зазначає наступне.
Відповідно пункту до частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить навчально-курсовий комбінат.
Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР Про професійно-технічну освіту ).
Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.
Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №590 "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" пункт 109 передбачає, що для зарахування даного періоду до пільгового стажу, особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Оскільки після закінчення навчання протягом трьох місяців позивач почав працювати за набутими професіями, що підтверджується записами трудової книжки позивача та наказами №1313-к від 13.12.2002 року, №129-к від 07.02.2003 року, №785-к від 28.07.2003 року, №917-к від 28.08.2003 року, суд приходить до висновку, що останній має право на зарахування періодів навчання в учбово-курсових комбінатах з 16.12.2002 по 07.02.2003 року та з 01.08.2003 року по 31.08.2003 року.
Крім того, належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
Незарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу є бездіяльністю Пенсійного фонду, у зв`язку з чим, суд визнає протиправною саме бездіяльність відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 вищезазначених періодів роботи.
Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вищезазначені періоди.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У зв`язку із чим, суд зобов`язує відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 :
1. 06.12.2002року по 16.12.2002р. року -учнем гірника підземного,
2. 08.02.2003р.-01.08.2003 р.-гірник підземний 3 розряду,
3. 01.09.2003р.-04.12.2003р.- учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики,
4. 05.12.2003р.-17.12.2003р.-гірник підземний та час навчання гірничим професіям в професійно-технічному закладі:
1. при учбовому пункті шахти «Самарська» :
з 16.12.2002р. - 07.02.2003р.- курси по професії «Гірник підземний» , «Машиніст підземних установок»,
2. при Учбово-курсовому комбінаті «Павлоградвуголь»:
з 01.08.2003р.- 31.08.2003 р.- курси по професії «Машиніст електровоза»
Крім того, суд звертає увагу, що зарахування цих періодів роботи/навчання до пільгового стажу може вплинути на коригування розрахунку стажу та призведе до зміни пенсійних виплат.
Відновити порушені права позивача ефективним способом можливо здійснивши з 09.09.2020 року (дати призначення пенсії) зарахування вищезазначених періодів з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки, оскільки при первісному призначені пенсії відповідачем було допущено помилку в обрахунку пільгового стажу.
Обираючи зазначений спосіб захисту порушеного права, суд виходить із того, що всі наведені документи були у розпорядженні відповідача.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, положень чинного законодавства України та доданих до матеріалів справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Боженко Н.В., рішення постановлено в перший робочий день судді - 26 липня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у не зарахуванні до спеціального стажу роботи в ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ « ДТЕК Павлоградвугілля»: таких періодів роботи: 06.12.2002р. -16.12.2002р. - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті, 08.02.2003р. - 01.08.2003р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті, 01.09.2003р.-04.12.2003р. - учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики з повним робочим днем в шахті та 05.12.2003р.- 17.12.2003р. - гірник підземний з повним робочим днем в шахті.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у не зарахуванні до спеціального стажу роботи час навчання гірничим професіям в професійно-технічному закладі: 16.12.2002р.-07.02.2003р. - курси по професії "Гірник підземний", "Машиніст підземних установок" з відривом від виробництва та з 01.08.2003р. по 31.08.2003р.-курси «Машиніст електровоза» з відривом від виробництва.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи у ВСП «Шахтоуправління Тернівське «ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : з 06.12.2002 року по 16.12.2002 року - учнем гірника підземного, з 08.02.2003 року по 01.08.2003 року - гірник підземний 3 розряду, з 01.09.2003 року по 04.12.2003 року - учень машиніста електровозу підземний на період виробничої практики, з 05.12.2003 року по 17.12.2003 року - гірник підземний та час навчання гірничим професіям в професійно-технічному закладі, при учбовому пункті шахти «Самарська»: з 16.12.2002 року по 07.02.2003 року - курси по професії «Гірник підземний», «Машиніст підземних установок», при учбово-курсовому комбінаті «Павлоградвуголь» з 01.08.2003 року по 31.08.2003 року - курси по професії «Машиніст електровоза» з дати призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - з 09 вересня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко