Справа № 300/2614/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. справа № 300/2614/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплат за понаднормовий стаж позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновити ОСОБА_1 виплату за 18 років понаднормового стажу із 01.02.2018 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити заборгованість, що виникла з 01.02.2018.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 05.10.2020, в якій просив поновити з жовтня 2017 року виплату пенсійної надбавки за понаднормативний стаж відповідно до рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а та з врахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 06.11.2020 № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що йому призначена пенсія з 12.01.2015, яку обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а відповідач здійснив з 01.12.2016 перерахунок пенії позивача із збільшенням на 1% заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.02.2018 розрахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII. Позивач вважає неправомірними дії відповідача щодо припинення та не здійснення перерахунку розміру виплати за понаднормовий стаж в розмірі 1% заробітку за кожен рік роботи встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії має право на пенсію в повному розмірі із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж - для чоловіків 20 років.

Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.07.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив від 30.06.2021 № 0900-0802-7/22634 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VII, який набрав чинності з 10.10.2017, доповнено частину 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: право на пенсію в новому розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як чоловіки - 20 років, жінки - 15 років із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 чоловіки - 10 і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки позивачем не було подано до відповідача заяву про обчислення пенсії за частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то його пенсія обчислена на загальних підставах за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Подана позивачем заява від 05.10.2020 розглянута як звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки така заява не відповідає формі заяви згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Отже, вважає відповідач, при розрахунку пенсії позивача після внесення змін до законодавства не підлягають до застосування норми частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Окрім цього, представник відповідача вказав на те, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересівйсього суспільства. Також відповідач звернув увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Просить в задоволенні позову відмовити.

09.07.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача від 09.07.2021 на відзив на позовну заяву. У відповіді на відзив представник позивача вказав на безпідставність доводів відповідача, вказаних у відзиві. Так, частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії має право на пенсію в повному розмірі із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж - для чоловіків. Окрім цього, представник позивача вказав на те, що право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати не обмежується будь-яким строком.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 20.12.1993 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією безстроково (а.с.4).

Позивач з 12.01.2015 отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій згідно з умовами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується матеріалами пенсійної справи, копія якої долучена до відзиву на позов. Згідно протоколу за пенсійною справою від 28.04.2015 страховий стаж (повний) ОСОБА_1 становив 34 роки 2 місяці та 14 днів, в тому числі за списком № 1 - 2 місяці 27 днів (а.с. 6).

Згідно розпорядження 113973 від 14.04.2017, проведено перерахунок пенсії зі зміною стажу (36 років 26 днів): призначено щомісячно пенсію за віком в розмірі 1580,34 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (1 рік) - 10,74 грн., всього з іншими доплатами - 2101,39 грн.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а, яка набрала законної сили 27.04.2017 визнано протиправними дії Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при нарахуванні ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, який отримав ядерну шкоду заподіяну здоров`ю в час участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, ст. ст. 13, 49-51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стаж роботи, починаючи з 01.12.2016, та провести її виплату із врахуванням виплачених сум.

На виконання вказаних судових рішень у справі № 340/672/16-а відповідачем проведено перерахунок пенсії з доплатою за стаж - 16 років в розмірі 516,74 грн., всього розмір пенсії за віком 2086,34 грн., з іншими виплатами (додаткова пенсія потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживання в гірській місцевості ) - 2708,59 грн.

Згідно розпорядження від 18.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, причина - зміна виду розрахунку, внаслідок якого розмір пенсії за віком становив 1489,05 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (1 рік) - 10,74 грн., всього 2101,39 грн.

В подальшому, в зв`язку з різними причинами (індексація заробітку, збільшення страхового стажу тощо) 23.02.219, 26.03.2019, 23.10.2019, 23.04.2020, 23.02.2021, 25.05.2021 відповідачем проводився перерахунок позивачу пенсії. За останнім перерахунком розмір пенсії за віком становить 2511,60 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2 - за 5 років, всього страховий стаж 40 років 26 днів) - 53,70 грн.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 05.10.2020, в якій просив поновити з жовтня 2017 року виплату пенсійної надбавки за понаднормативний стаж (18 років) з врахуванням рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 7-9).

Листом від 06.11.2020 № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що йому призначена пенсія з 12.01.2015, яку обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а відповідач здійснив з 01.12.2016 перерахунок пенії позивача із збільшенням на 1% заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.02.2018 розрахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII. Розмір пенсії позивача з 01.10.2020 обчислений з урахуванням страхового стажу 38 років 26 днів та становить 2767,98 грн., з яких: 2103.61 грн. - розмір пенсії за віком; 32,22 грн. - доплата за 3 роки понаднормового стажу; 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії; 461,33 грн. - підвищення за проживання в гірському населеному пункті (а.с. 10-11).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо припинення виплат за понаднормовий стаж позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновити ОСОБА_1 виплату за 18 років понаднормового стажу із 01.02.2018 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити заборгованість, що виникла з 01.02.2018.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

09.07.2003 прийнято Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 (далі - Закон № 1058-ІV).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України і, складається, в тому числі, з Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII) .

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним, до категорій, 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Таким чином, зазначені положення визначають особливе спільне врегулювання питання призначення та виплату пенсій особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, серед яких у даних спірних відносинах є ОСОБА_1 .

За змістом абзацу 2 пункту 13 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком із застосуванням пільг, визначених законодавством для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС "2-ої категорії".

Статтею 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, станом на 12.01.2015) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, в тому числі в частині обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції станом на 12.01.2015) за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер в частині обчислення страхового стажу і визначена в частині 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як збільшення пенсії на відповідний відсоток заробітку за кожний рік роботи понад установлений мінімальний стаж роботи 20 років.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

З огляду на зміст частин 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та частини 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає, що положення частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не суперечить статтям 27, 28 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, системний аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону № 1058-ІV із урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом № 796-XII. Іншими словами, норми спеціального закону застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розрахунок (перерахунок) пенсії має здійснюватися з урахуванням пільг щодо обчислення стажу роботи, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії з збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 85 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення пункту 3 частини 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» № 2148-VIII від 03.10.2017, тим самим неправомірно звузивши існуюче право позивача на соціальний захист, встановлене законом.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постановах від 6 лютого 2018 року в справі № 560/675/17, від 14 березня 2018 року в справі № 316/186316-а (2-а/316/133/16), від 15 травня 2018 року в справі № 565/1447/17, від 17 липня 2018 року в справі № 565/1211/17, від 24 липня 2018 року в справі № 565/1060/17, від 19.02.2020 в справі № 352/185/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, посилання відповідача на зміну правового регулювання положень частини 2 статті 56 Закону № 796-XII у зв`язку із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII, як на правомірність своєї бездіяльності, суд вважає необґрунтованими. Оскільки пенсія за віком призначена позивачу з 12 січня 2015, а зміни до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII внесено 03.10.2017, то в силу вимог частини 1 статті 58 Конституції України такі зміни не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням пільг щодо обчислення стажу роботи, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VIII.

Пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV передбачено, що в разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Таким чином, заява позивача від 05.10.2020 і є бажанням позивача щодо перерахунку пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що позивач звернувся 05.10.2020, тобто після змін у пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно яких перерахунок проводиться у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, це не спростовує висновки суду зроблені вище, а саме, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок перерахунку має пільговий характер, який визначений в пункті другому статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо така пенсія їм призначена до внесених 03.10.2017 змін до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII, за умови відповідного волевиявлення пенсіонера.

З огляду на вказані положення законодавства, пенсіонер якому стаж обраховувався з урахування норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" може подати заяву про перерахунок пенсії на вище зазначених умовах, у будь-який момент, а відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії.

Зміни, внесені в частину 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не звузили права пенсіонерів, які раніше не подавали таку заяву, а лише підтвердили вже існуючу умову для перерахунку, а саме бажання пенсіонера на проведення такого перерахунку, про що вже було зазначено у частині другій статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Будь-яких обмежень щодо подання такої заяви, або позбавлення права пенсіонера на подачу такої заяви, якщо вона не була подана до зазначених змін у статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у вищенаведених нормах не встановлено.

Твердження відповідача про те, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, яка не відповідає додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, суд вважає безпідставним, оскільки це є надмірним формалізмом та призводить до затягнення поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Так, відповідно до статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом враховано, що за змістом заяви від 05.10.2020, позивач, окрім прохання щодо виконання рішення суду в справі № 340/672/16-а, водночас по своїй суті фактично просить пенсійний орган провести виплату йому пенсії відповідно до частин 2 статті 56 Закону № 796-XII із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років (а саме зазначено за понаднормативний стаж 18 років), а не понад стаж роботи 35 років, як це передбачено частиною 1 статті 28 Закону № 1058. Отже, позивачем висловлено своє волевиявлення щодо умов призначення (розрахунку) пенсії.

Вказана заява не містить жодних посилань на норми Закону України «Про звернення громадян», а тому її розгляд відповідачем в порядку зазначеного Закону є необґрунтованим. Заява містить чітке прохання перерахунку та виплати пенсії позивача з врахуванням частини 2 статті 56 Закону № 796-XII.

Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, яка не відповідає додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.10.2019 у справі № 160/7699/18.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області не прийняло за заявою позивача від 05.10.2020 рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 або про відмову у її перерахунку, що свідчить про допущення відповідачем бездіяльності під час розгляду такої заяви.

Окрім цього, в листі від 06.11.2020 № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначило, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений з урахуванням страхового стажу 38 років 26 днів. Тобто, розрахунок стажу і розрахунок заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії позивача містить відомості про врахування фактичних даних ОСОБА_1 , здобутих і отриманих ним як до 01.01.2004 - дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і після 01.01.2004.

Щодо покликання пенсійного органу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.10.2019 року у справі № 809/627/18, то суд зазначає, що спірні правовідносини не є аналогічними до тих, в яких зроблено такий висновок касаційним судом.

Отже, оскільки позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" страховий стаж для чоловіків - 20 років, то таке право позивача порушене відповідачем, в спірних відносинах, має бути відновлено у спосіб зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоплачені кошти.

Схожих висновків дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд в постановах від 07.10.2020 у справі № 300/2207/19, від 10.06.2021 у справі № 460/7694/20.

Суд звертає увагу на те, що з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

Щодо дати, з якої належить відновити порушене право позивача, то суд вказує на таке. Так, відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що за перерахунком пенсії позивач звернувся 05.10.2020. Отже, перерахунок пенсії позивачу належить провести з 01.10.2020, а не з 01.02.2018 як просив ОСОБА_1 в позовній заяві.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом, то судом не встановлено факту пропуску строку звернення до суду після подання відповідачем заяви від 05.10.2020. Відповідач підготував для позивача на його заяву від 05.10.2020 листа від 06.11.2020 за № 3551-3332/Д-03/8-0900/20. Проте відповідач, як суб`єкт владних повноважень, так і надав суду доказів направлення такого листа позивачу, та не навів поважних причин не можливості їх подання суду. Факт надання копії такого листа позивачем до позовної заяви свідчить про отримання ним такого листа. Вказані обставини не дають можливість суду встановити дату отримання листа. Зрештою, ці обставини не мають значення, оскільки факт надання відповідачем позивачу відповіді від 06.11.2020 за № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 не впливає на обрахунок строку звернення до суду з цим позовом, оскільки такий лист не є рішенням пенсійного органу про відмову в перерахунку пенсії позивача за заявою позивача, з врахуванням вказаних вище судом висновків з цього питання. Щодо періоду до 05.10.2020, то строк звернення до суду за цей період не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки, як встановлено судом вище, право позивача за вказаний період не порушено відповідачем.

Таким чином, з огляду на допущену відповідачем бездіяльність, ефективним способом відновлення порушеного права позивача в спірних відносинах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік понад стаж роботи 20 років, та здійснити виплату з урахуванням уже виплачених сум.

Отже, позов належить частково задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.12.1993 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 4).

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору чи інших витрат, керуючись частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в частині доплати за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) здійснити з 01.10.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

Судові витрати не розподіляти.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.