Справа № 640/31427/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2021 року м. Київ № 640/31427/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засіданні Кравченку Я.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/31427/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку із 90 % від розміру заробітної плати, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-1817зп від 18.11.2020 та виплати суми перерахованої пенсії без обмеження її максимального розміру;

скасувати як протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 98 від 27.11.2020 в частині застосування 60 % від розміру заробітної плати при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та обмеження максимального розміру її виплати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії на підставі заяви від 19.11.2020 виходячи із 90 % від розміру заробітної плати у сумі 62166,66 грн, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-1817зп від 18.11.2020, та виплачувати суму перерахованої пенсії без обмеження її максимального розміру та виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією. Виплату здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат та рішеннями суду".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі №640/31427/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021, позов задоволено частково.

14.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва за нововиявленими обставинами з тих підстав, що пенсію йому призначено з 17.05.2015, а не з 17.05.2016, про що йому стало відомо 29.06.2021.

Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 640/31427/20 та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 30.08.2021 позивач підтримав заяву про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва за нововиявленими обставинами.

Відповідач заперечив проти задоволення заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 454/3003/14-ц, від 18.12.2019 у справі № 904/1775/18, від 22.10.2020 у справі № 922/5169/13.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Разом з тим, за практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певненості, який, окрім іншого, передбачено, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду.

Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, позивач визначає підставою для перегляду судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо виплати суми перерахованої йому пенсії без обмеження її максимальним розміром за нововиявленими обставинами ті обставини, що пенсію йому призначено з 17.05.2015, а не з 17.05.2016, а тому, на думку позивача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави для застосування положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII щодо визначення максимального граничного розміру пенсії.

Разом з тим, в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі №640/31427/20 щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначив наступне.

"Відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначені положення Закону № 1697-VII неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

При цьому, як зазначено вище та відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 14.09.2020 у справі № 560/2120/20, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури підлягає застосуванню діюче законодавство, зокрема стаття 86 Закону №1697-VII, а не стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХП (в редакції від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ, чинній на час призначення пенсії), яка втратила чинність.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленій в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 24.06.2020 по справі № 580/234/19, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 759/9981/16-а зазначено, що норма частини першої статті 2 Закону № 3668-VI встановлює з 01.10.2011 обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зазначене обмеження пенсії застосовується до категорії пенсіонерів, яким пенсія призначена, зокрема відповідно до Закону №1789-XII. Указане стосується лише перерахунку пенсії та обмеження максимального розміру, а не зменшення пенсії (коригування її розміру у бік зменшення) чи будь-якого іншого звуження існуючих прав позивача на отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1789-XII.

Разом з тим, як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З урахуванням наведеного суд зазначає про правомірність висновків відповідача щодо необхідності при перерахунку пенсії застосовувати обмеження пенсії максимальним розміром.

Таким чином, обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність відповідно до вимог діючих положень нормативно-правових актів не є порушенням прав позивача, визначених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.".

Наведене свідчить, що Окружний адміністративний суд міста Києва при ухваленні рішення у даній справі виходив з того, що при здійсненні перерахунку пенсії підлягають застосуванню обмеження максимальним розміром незалежно від дати призначення пенсії.

В зв"язку з чим, обставини щодо призначення позивачу пенсії з 17.05.2015 не спростовують висновків суду про те, що пенсія позивача підлягає обмеженню максимальним розміром.

При цьому, ті обставини, що судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині постанови від 16.06.2021 викладено інші висновки, не можуть бути підставою для зміни висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/31427/20 необхідно відмовити та залишити це судове рішення в силі.

Керуючись статтями 248, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/31427/20 та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно з частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст ухвали складений 30.08.2021