Справа № 640/19084/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ № 640/19084/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявка»

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС

у м. Києві, як відокремленого підрозділу

третя особа Державна податкова служба України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шулявка» (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі-відповідач), третя особа Державна фіскальна служба України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.09.2017 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» (ідентифікаційний код 35251995) з реєстру платників єдиного податку;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» (ідентифікаційний код 35251995) у реєстрі платників єдиного податку (3 група, ставка 5%) з 01.10.2017;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві подати до суду звіт про виконання ухваленого судом рішення.

В обгрунтування позовним вимог зазначено, що рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.09.2017 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку є протиправним, оскільки було прийнято всупереч вимог чинного податкового законодавства України, зокрема пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, з порушенням процедури та порядку прийняття рішення про анулювання, а також з грубим порушенням принципів чинного законодавства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі, відповідачу запропоновано протягом 15 днів надати відзив на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що згідно з інформацією, наданою листом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва від 23.06.2018 №3619/8/26-59-12-02-32. станом на 17.02.2017 згідно з інформацією ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявка» платіж 18050300 (єдиний податок з юридичних осіб), обліковувався податковий борг в розмірі 143.81 грн., який виник на підставі нарахування грошових зобов`язань самостійно визначених товариством з обмеженою відповідальністю «Шулявка», у податковій декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) № від 09.02.2017 та тривав протягом двох послідовних кварталів, а тому Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва відповідно до пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України прийнято рішення від 30.09.2017 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій додатково наголошено на обгрунтованності позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2021 замінено первинного відповідача - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ). Замінено третю особу Державну фіскальну служби України () її правонаступником - Державною податковою службою України ().

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» (ідентифікаційний код 35251995) зареєстровано як юридичну особу 20.06.2007. Місцезнаходженням юридичної особи є: Україна, 04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 17-25.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва прийнято рішення від 30.09.2018 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» з 01.10.2017. Підставою вказано, що відповідно до абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що виник у платника єдиного податку 01.04.2017 по єдиному податку з юридичних осіб (код платежу 18050300) та станом на 30.09.2017 складає 143,81 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» (ідентифікаційний код 35251995) зареєстровано як юридичну особу 20.06.2007. Місцезнаходженням юридичної особи є: Україна, 04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 17-25.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва прийнято рішення від 30.09.2018 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» з 01.10.2017. Підставою вказано, що відповідно до абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що виник у платника єдиного податку 01.04.2017 по єдиному податку з юридичних осіб (код платежу 18050300) та станом на 30.09.2017 складає 143,81 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №813/1465/17, від 15.05.2018 у справі №813/676/17, від 14.07.2021 у справі №808/224/18.

Підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку, слугувало те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Шулявка» має не погашений податковий борг у розмірі 143,81 грн., який не сплачено позивачем протягом двох послідовних кварталів.

Разом з тим, матеріали справи не містять копії акту перевірки позивача, яким встановлено наявність податкового боргу у розмірі 143,81 грн. Також, відповідачем не доведено, що до прийняття оскаржуваного рішення позивач був повідомлений про наявність такого боргу. Вказаний борг виявлено контролюючим органом на підставі бази даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявка», а не на підставі акта перевірки, яка, в свою чергу, ним і не проводилася.

Враховуючи те, що контролюючим органом не проведено перевірку суб`єкта господарювання, відсутність акту перевірки та доказів на підтвердження правомірності спірного рішення, дотримання податковим органом порядку анулювання реєстрації платника податку, суд дійшов висновку, що рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва від 30.09.2018 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до змісту статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд також звертає увагу, що Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, за вказаних вище обставин, з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що належним способом судового захисту в межах спірних правовідносин, є зобов`язання відповідача поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» в реєстрі платників єдиного податку та включити до Реєстру платників єдиного податку, з 01.10.2017.

Задовольняючи дану вимогу у вказаний спосіб, суд виходить з позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 06 листопада 2018 року по справі №820/4721/17 (адміністративне провадження №К/9901/51009/18), згідно якої право позивача підлягає захисту та відновленню, та приведення у стан, що існував до такого порушення з боку відповідача. Ні положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, більш того ні положеннями податкового законодавства, не встановленні обмеження щодо можливості звернення з позовом до суду саме з такими вимогами. Такі вимоги, є не лише належними, а й дієвим способом захисту від протиправних дій відповідача.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі розгляду даної справи, суд дійшов до висновку про невідповідність оскаржуваних дій та рішень критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положення частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 вказаного Кодексу.

Згідно з статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного та встановлених під час розгляду обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вбачає правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Крім того, у відповідності до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень суд може під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, а тому, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» з реєстру платників єдиного податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.09.2017 №98/26-15-12-02-45 про анулювання реєстрації платника єдиного податку - Товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» ().

Зобов`язати Головне Управління ДФС у м. Києві поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» () в реєстрі платників єдиного податку та включити до Реєстру платників єдиного податку, з 01.10.2017.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ШУЛЯВКА» (04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 17-25, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.