Справа № 826/7878/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7878/17
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

31 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді Ганечко О.М., суддів Кузьменка В.В., Василенка Я.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга.

Зазначена скарга викладена російською мовою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено апелянту строк для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Попереджено про те, що у разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки, визначені ч. 2 ст. 298 КАС України.

Згідно інформації зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції, ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, отримав апелянт 16.08.2021.

26.08.2021 до суду від апелянта надійшло клопотання про неволодіння українською мовою (викладений російською мовою), у якому позивач вказує на необхідності прийняття до провадження апеляційної скарги викладеної російською мовою, а також на необхідності залучення до участі у справі перекладача.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень частини першої статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Частиною 4 статті 15 КАС України, передбачено, що учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 висловив позицію, згідно з якою, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 15 КАС України, суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду у справах від 22 квітня 2019 року та від 18 вересня 2019 року у справі № 826/7716/17, від 19 вересня 2019 року у справі №11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20.

При цьому, аналогічна правова позиція щодо питання застосування державної мови у адміністративному судочинстві відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16), висновкам Верховного Суду, викладених в ухвалах від 17 травня 2019 року у справі №826/19129/16, від 28 травня 2019 року у справі №9901/287/19, від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17 та від 29 квітня 2020 року у справі №826/6286/17, а також висновкам Верховного Суду, викладених в постановах Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №826/7282/17, від 19 грудня 2019 року у справі №520/6952/19, від 06 березня 2019 року у справі № 357/7501/16, від 15 лютого 2019 року в справі № 569/5083/16, від 10 травня 2018 року у справі №823/2164/17 та від 06 лютого 2018 року у справі № 826/24325/15.

У постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/393/19, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті. Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України (частини перша та друга статті 10 Конституції України). Публічними сферами, в яких застосовується державна мова, охоплюються насамперед сфери здійснення повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування (абзаци третій та четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99).

Передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання процесуальних документів (у тому числі позовних заяв) державною мовою не є звуженням прав позивача чи дискримінацією останнього за мовною ознакою, оскільки крім послуг перекладача, на законодавчому рівні закріплені серед іншого державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення. Правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Нормами статті 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», передбачено, що право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення частини четвертої статті 15 КАС України та частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно викладати державною (українською) мовою.

Такий підхід також повною мірою гарантує дотримання в Україні пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, а також статті 8 КАС України, згідно з якими до основних засад судочинства відноситься, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищенаведене, доводи апелянта викладені у клопотанні від 26.08.2021 є необґрунтованими, а вимоги ухвали суду від 12.07.2021 у цій справі є не виконаними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи те, що апелянт в установлений судом строк, недоліки апеляційної скарги не усунув, на переконання колегії суддів, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 8, 15, 169, 295, 296, 298, 328, 329, 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді Кузьменко В.В.

Василенко Я.М.