Справа № 161/6527/21
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6527/21
Провадження № 2-а/161/170/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Самсонюк Ю.Л.,

представника позивача - Парфелюка Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом адвоката Парфелюка Геннадія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанов у справах про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Представник Парфелюк Г.І. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Поліської митниці ДМС у справах про порушення митних правил №0066/20400/21 від 17.03.2021 та №0067/20400/21 від 17.03.2021, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України. Вказаними рішеннями митний орган не погодився з класифікацією товару декларантом за кодом УКТ ЗЕД та самостійно класифікував задекларовані товари за кодом УКТ ЗЕД , а зазначення декларантом відомостей у первинному варіанті кваліфікував як заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару, спрямоване на неправомірне звільнення від сплати митних платежів на загальну суму.

В обґрунтування підстав позову представник позивача посилається на необгрунтованість постанов відповідача з огляду на те, що у матеріалах справ про порушення митних правил відносно позивача відсутні будь-які відомості щодо вчинення ним дій (бездіяльності) при здійсненні декларування товарів за митними деклараціями №UA204120/2020/100869 від 20.10.2020 та №UA204120/2020/101991 від 22.10.2020. Окрім того, здійснюючи декларування в обох випадках, на переконання представника позивача, ОСОБА_1 надав достовірні документи та достовірні відомості на імпортований товар, жоден із наданих декларантом документів не підданий посадовими особами митниці сумніву щодо достовірності, будь-якої прихованої інформації в розпорядженні декларанта не виявлено.

Також представник позивача наголосив на тому, що у затвердженій Законом України «Про митний тариф України» Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності не містить окремої підкатегорії у відношенні товару «сміттєвоз» у жодній товарній позиції. Позивач як керівник ТзОВ «Спецкомунтех», зокрема, займається поставками і реалізацією транспортних засобів спеціального призначення, тому неодноразово декларував ввезення в Україну ідентичних транспортних засобів у товарній позиції 8705, при цьому митними органами також приймались класифікаційні рішення зміну задекларованого товару з товарної позиції 8705 на 8704, такі постанови в подальшому оскаржувались особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та скасовувались рішеннями судів.

Одночасно з цим, представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду з відповідним позовом, який останній обгрунтовує тим, що 24.03.2021 ознайомився зі змістом винесених щодо позивача постанов. З позовом представник позивача звернувся до суду в межах визначеного законом строку через засоби поштового зв`язку 05.04.2021, який відповідно надійшов до суду 07.04.2021, що підтверджується даними про рух поштового відправлення р.н. 301 (а.с.20).

Факт ознайомлення з оскаржуваними постановами 24.03.2021 підтверджується копією супровідного листа Поліської митниці ДФС від 23.03.2021 №7.13-1/20/10-20/2218 та копією конверта поштового відправлення т.н. 031 (а.с.19).

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску строку на звернення до суду із вищевказаним адміністративним позовом, у зв`язку із чим поновлює його представнику позивача.

Ухвалою від 12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.05.2021 до суду надійшов відзив Поліської митниці Держмитслужби, відповідно до змісту якого, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 було достовірно відомо щодо опису - «Колісний транспортний засіб спеціального призначення…» та класифікації вищевказаного транспортного засобу в товарній позиції - 8704, однак, з метою зменшення митних платежів він у вказаних митних деклараціях заявив неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД. Вказує, що під час розгляду справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 були враховані всі зібрані та перевірені під час провадження у справах докази у їх сукупності і накладено стягнення, передбачене законом за дане порушення митних правил, тобто постановлено законне та обгрунтоване рішення в межах санкції ч.1 ст.485 МК України з урахуванням всіх вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача Парфелюк Г.І. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладений у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановами Поліської митниці Держмитслужби від 17.03.2021 в справах про порушення митних правил №0066/204000/21, №0067/20400/21, ОСОБА_1 , як директора ТзОВ «Спецкомунтех», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у відповідному розмірі за кожною із них.

Постанови мотивовані тим, що 20.10.2020 директором ТзОВ «Спецкомунтех» Бухаровим М.В. з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг транспортного засобу марки «Volvo» модель «FL280», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в., подано на митний пост «Луцьк» Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/100869 (постанова №0066/20400/21), а з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг транспортного засобу марки «Volvo» модель «FL280», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2009 р.в., - митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/101991 (постанова №0067/20400/21)

Відповідно до цих декларацій в митному режимі «імпорт» переміщувалися колісні транспортні засоби спеціального призначення б/в: 1) марки «Volvo» моделі «FL280», номер кузова № НОМЕР_1 , 2008 р.в.; 2) марки «Volvo» моделі «FL280», номер кузова № НОМЕР_2 , 2009 р.в., (на автомобілі встановлено пресувальні пристрої Norba RL200 та підйомні механізми Norba L200) призначені виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів, із зазначеним кодом товару згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 5%).

За митне оформлення даних транспортних засобів було нараховано та сплачено 110465,73 грн. та 115 368,36 грн. митних платежів відповідно.

З метою перевірки правильності класифікації товарів за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/100869 та №UA204120/2020/101991 від 20.10.2020 до управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів направлено запити №К100869 та №К101991 від 22.10.2020.

В рішеннях про визначення кодів товарів від 20.10.2020 №КТ-UA-2020 та №КТ-UA-2020 (відділ ККТ та ЗЗМТР) надано такий опис товарів: «моторний транспортний засіб для перевезення вантажів, сміттєвіз, б/в марка, призначений для завантаження, перевезення, вивантаження побутових відходів, код товару (графа 33 ВМД) (ставка ввізного мита - 10%).

З огляду на різний код товарів згідно УКТ ЗЕД, заявлений і встановлений рішенням від 20.10.2020, різниця розміру митних платежів за митною декларацією №UA204120/2020/100869 становила 287 743,91 грн., за митною декларацією №UA204120/2020/101991 - 345 052,84 грн. (а.с.11-18).

Надаючи правову оцінку оскаржуваним постановам, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1-4 ст.69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною п`ятою ст.69 МК України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно із ч.6 ст.69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

У відповідності до ч. 7 ст.69 МК України встановлено, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Докази того, що позивач подав органу доходів і зборів недостовірні документи, надав недостовірну інформацію та/або не надав всю наявну в нього інформацію, необхідну для класифікації колісного транспортного засобу спеціального призначення в оскаржуваній постанові та матеріалах справи про порушення митних правил відсутні.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно із ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Отже, подані до митного оформлення за митною декларацією №0066/20400/21 документи, а саме: митна декларація Республіки Польща №20PL3010E1055529 від 16.10.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швеції від 16.10.2008, Invoice №2019-0088178-2 від 10.09.2020, договір купівлі-продажу №41/1-2020 від 10.09.2020, а також подані до митного оформлення за митною декларацією №0066/20400/21 документи, а саме: митна декларація Республіки Польща №20PL3010E1068610 від 20.10.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швеції від 26.08.2009, Invoice №2019-0088178-1 від 10.09.2020, договір купівлі-продажу №40/1-2020 від 10.09.2020, підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України (а.с. 11, 15).

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №140/3066/21 та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №140/2929/21 визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби №КТ-UA-2020 від 20.10.2020 та №КТ-UA-2021 від 22.10.2020 про визначення коду товарів, які стали підставою для складання адміністративних матеріалів та постанов у справах про порушення митних правил №0066/20400/21 та №0067/20400/21 відносно ОСОБА_1 , які є предметом оскарження в межах даного провадження (а.с.60-72).

Натомість суд принагідно зазначає, що ним не дається оцінка правильності визначення позивачем коду згідно УКТ ЗЕД під час митного оформлення товару по митних деклараціях типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/100869 та №UA204120/2020/101991 від 20.10.2020, однак вважає, що під час митного оформлення товару мав місце складний випадок декларування, а в діях позивача відсутні ознаки приховування чи спотворення інформації, необхідної для правильної класифікації.

Окрім того, судом при вирішенні даного адміністративного позову враховано висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18), викладений у постанові від 22.05.2020, відповідно до якого, відповідно до диспозиції частини першої статті 485 Митного кодексу України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Окрім того, Верховним Судом у вищевказаній постанові визначено, що складність випадку декларування товарів у розумінні статті 69 Митного кодексу України полягає у тому, що з метою перевірки правильності заявлених позивачем відомостей у митній декларації документи були передані до відділу класифікації товарів відповідача, тобто до осіб зі спеціальними знаннями.

Відповідно до частин 1, 2, статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За результатами дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, доводи Поліської митниці Держмитслужби, викладені у постанові, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів чим порушено вимоги ст.485 МК України, слід розцінювати як припущення.

Суд звертає окрему увагу на те, що у постановах у справах про порушення митних правил №0066/204000/21, №0067/20400/21 від 20.10.2020 посадовою особою митного органу не зазначено про встановлення недостовірності відомостей, заявлених декларантом у митних деклараціях, їх невідповідності товаросупровідним документам або приховування важливих для правильної класифікації товарів даних.

Тому, суд вважає, що в даному випадку відповідач Поліської митниця Держмитслужби, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність своїх рішень щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, а тому, враховуючи встановлені судом обставини справи, оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір суд стягує на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в порядку, визначеному ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 69, 458, 485, 486 Митного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк на звернення до суду з позовом про скасування постанов у справах про порушення митних правил.

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову першого заступника начальника Поліської митниці Держмитслужби Іванова І.І. від 17 березня 2021 року у справі про порушення митних правил №0066/20400/21, а провадження у справі про порушення митних правил щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України, та накладення адміністративного стягнення - закрити.

Скасувати постанову першого заступника начальника Поліської митниці Держмитслужби Іванова І.І. від 17 березня 2021 року у справі про порушення митних правил №0067/20400/21, а провадження у справі про порушення митних правил щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України, та накладення адміністративного стягнення - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено протягом п`яти днів.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк