Справа № 565/1110/21
Суддя: Зейкан І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1110/21
Провадження № 2-а/565/80/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Щур Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області адміністративну справу № 565/1110/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП НПУ у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 858511 від 30.07.2021 року щодо нього про накладення штрафу у сумі 20 400 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вчинив вказані адміністративні правопорушення у стані крайньої необхідності. Так зазначив, що 27.07.2021 року його батько ОСОБА_2 госпіталізований в стаціонар КНП «Вараська багатопрофільна лікарня», а він забезпечував його лікування необхідними ліками. 30.07.2021 року стан батька різко погіршився і виникла негайна потреба в переливанні крові. Лікарями було прийняте рішення про направлення його негайно до Рівненської обласної станції переливання крові у м. Рівному за еритроцитною масою. Іншими шляхами вирішити це нагальне питання він не міг. Залучити іншого водія він не мав часу.

Від відповідача ДПП НПУ надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні вимог позивача повністю за безпідставністю. Відзив обґрунтовує тим, що стан крайньої необхідності виникає коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Позивач стверджує, що він діяв вимушено через обставини, що склались в його родині, а саме через критичний стан його батька ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач знаючи, що він позбавлений права керування транспортним засобом відповідно до рішення Вараського міського суду Рівненської області № 565/1120/20 від 16.09.2021 року, не передбачив можливість настання шкідливих наслідків свого рішення вирушити до Рівненської обласної станції переливання крові у випадку зупинки працівниками поліції та легковажно розраховував на їх відвернення, хоч повинен був і міг передбачити такі наслідки. Звертають увагу, що позивач був позбавлений права керування транспортними засобами у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керував у стані алкогольного сп`яніння. Термін позбавлення права керування позивача закінчується 21.09.2021 року. За обставин, що склались позивач повинен був вжити всіх можливих заходів, щоб передати керування транспортним засобом іншій особі, яка має таке право. Позивач не довів, що діяв у стані крайньої необхідності. На фото і відеозаписах зафіксовано, що автомобіль позивача 30.07.21 о 10 год. 52 хв. проїжджав у АДРЕСА_1 зі швидкістю 89 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год. Отже, позивач перевищив швидкість руху на 39 км/год.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що він повністю погоджується з тим, що у його діях є фактично склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП, не оспорює фактичні обставин, викладені в оскаржуваній постанові. Проте, вказує на те, що такі дії вчинив у стані крайньої необхідності, а тому вважає, що на підставі ст. ст. 17, 18 КУпАП, підлягає звільненню від адміністративної відповідальності. Визнав обставини про те, що був постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.09.2020 року притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 10200 грн та позбавлено право керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказав, що станом на 30.07.2021 року був обізнаний про позбавлення його прав керування транспортними засобами.

Відповідач ДПП НПУ, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав та про причини неявки не повідомив, у зв`язку з цим суд на підставі ст. 205 КАС України, ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази суд встановив наступні обставини.

30.07.2021 року інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Павлушенком В.М. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 858511 щодо позивача ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 400 грн.

За змістом вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 30.07.2021 року о 10 год. 52 хв у м. Сарни по вул. Варшавській, 11, керував транспортним засобом AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, а саме у населеному пункті м. Сарни, позначеному дорожнім знаком 5.45, 5.46, рухався зі швидкістю 89 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, а також перебував особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Вараського міського суду від 16.09.2020 року № 565/1120/20, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Викладені обставини доводяться дослідженої у судовому засіданні копією постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2021 року серії ДП18 № 858511.

Фактичні обставини, викладені у постанові позивач не оспорює та визнає, що дійсно вчинив дії зафіксовані в оскаржуваній постанові, проте стверджує, що вони вчинені у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З правового аналізу викладеної норми випливає, що однією з ознак крайньої необхідності як правового інституту є умова, що небезпека, яка виникла за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводячи наявність у своїх діях стану крайньої необхідності позивач ОСОБА_1 подав до суду копію листа хірурга КНП ВРМ «ВБЛ» ОСОБА_3 про направлення його о 10 год. 00 хв. 30.07.2021 року до м. Рівного з метою отримання еритроцитної маси необхідної для переливання його батьку ОСОБА_2 та копію епікризу № 1952 про перебування на лікуванні ОСОБА_2 у період з 28.07.2021 року до 09.08.2021 року.

Суд доходить висновку, що вказані докази доводять лише обставину наявності небезпеки здоров`ю ОСОБА_2 . Проте позивачем до суду не подано жодного доказу про те, що таку небезпеку не можна було усунути іншим чином. Зокрема про те, що він дійсно звертався до підприємств, які здійснюють перевезення пасажирів та йому було відмовлено у наданні послуг; у лікарні були відсутні спеціалізовані автомобілі та водії, які могли б відвезти його до м. Рівного; крім нього інший ніхто не міг поїхати та що дійсно потрібно було рухатись із швидкістю саме понад 20 км/год від дозволеної.

Оскільки до суду не подано доказів, що позивач під час вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП України, діяв у стані крайньої необхідності, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а отже у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДПП НПУ необхідно відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 18, 122, 126 КУпАП, ст.ст. 244-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 858511 від 30.07.2021 року відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кузнецовський міський суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан