Справа № 953/2451/21
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2451/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Лях М.В., за участю секретаря - Хомінської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким скасувати постанову Слобожанської митниці Держмитслужби від 04.02.2021 року по справі про правопорушення митних правил № 2255/80700/19 за ст. 485 Митного кодексу України відносно нього та закрити провадження по справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 02.10.2018 року він потрапив у ДТП, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), який 26.04.2018 року був ввезений на митну територію України гр. Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_2 в режимі «тимчасове ввезення до 1 року». За фактом ДТП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000019 від 01.10.2018 року. 26.04.2019 року до Харківської митниці ДФС надійшла заява гр. ОСОБА_2 , якою він проінформував митницю про неможливість завершення режиму «тимчасове ввезення» транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), внаслідок накладення ухвалою Червонозаводського суду м. Харкова від 08.10.2018 року по справі № 646/7023/18 арешту на автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), в означеному вище кримінальному провадженні. За результатами розгляду заяви гр. РФ ОСОБА_2 , 17.10.2019 року митним органом винесена постанова про порушення митних правил № 2255/80700/19 за ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено штраф у розмірі 585.750,21 грн, яка була оскаржена в судовому порядку. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року по справі № 953/21845/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, постанова митного органу від 17.10.2018 року № 2255/80700/19 скасовано, яка була оскаржена останнім в апеляційному порядку. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 року, апеляційну митного органу задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року по справі № 953/21845/19 та постанову про порушення митних правил від 17.10.2019 року № 2255/80700/19 скасовано, справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України направлено на новий розгляд до Слобожанської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Харківської митниці ДФС, у зв`язку із чим, відповідачем винесено оскаржувану постанову від 04.02.2021 року в справі про порушення митних правил № 2255/80700/19.

Позивач зауважив, що оскільки днем виявлення правопорушення є 26.04.2019 року (датою звернення гр. РФ ОСОБА_2 , якою він повідомив митний орган про неможливість завершення режиму «тимчасове ввезення до 1 року»), а справа про порушення митних правил судом не розглядалась, відтак, приписи закону щодо зупинення строку накладення адміністративного стягнення застосовані не можуть бути.

Крім того позивав зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення, митним органом не взято до уваги подане ним 04.01.2021 року клопотання про закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 467 МК України, у зв`язку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення.

У поданому відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що оскільки транспортний засіб Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), використовувався ОСОБА_1 , а на митну територію України був ввезений гр. РФ ОСОБА_2 , позивач вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, використовував транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Оскільки при ввезені митна вартість транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), була заявлена у розмірі 3.000,00 євро, а сума митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті даного транспортного засобу складає 216.761,23 грн, підстав для скасування оскаржуваної постанови від 04.02.2021 року у справі про порушення митних правил № 2255/80700/19 відповідно до санкції ст. 485 МК України, відсутні.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Судом встановлено, що 17.10.2019 року відповідачем винесено постанову № 2255/80700/19 за ст. 485 МК України та накладено на позивача штраф в розмірі 585 750,21 грн. Означена постанова була оскаржена позивачем у судовому порядку.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.05.2020 року по справі № 953/21845/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про порушення митних правил № 2255/80700/19 від 17.10.2019 року відносно нього за ст. 485 МК України. На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито.

Не погодившись із судовим рішення, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 року по справі № 953/21845/19 апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби задоволено частково, а саме: рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року по справі № 953/21845/19 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково; скасовано постанову про порушення митних правил № 2255/80700/19 від 17.10.2019 року; справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 направлено до Слобожанської митниці Держмитслужби на новий розгляд.

04.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Слобожанської митниці Держмитслужби із клопотанням про закриття провадження у справі про порушення митних правил № 2255/80700/19.

Постановою Слобожанської митниці Держмитслужби від 04.02.2021 ро в справі про порушення митних правил № 2255/80700/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 650.283,69 грн.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 544 МК України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

Відповідно до ст.2 Конвенції кожна із Договірних Сторін зобов`язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Відповідно до п «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції «приватне використання» транспортних засобів означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Статтею 5 Глави III Додатку «С» передбачено, що транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

На національному рівні питання тимчасового ввезення врегульовано ст. 380 МК України.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Згідно з ч. 4. ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п. 8 ч.10 ст. 374 МК України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, а також пальне, що міститься у звичайних баках таких транспортних засобів, встановлених заводом-виробником.

З аналізу наведених приписів Митного кодексу України слідує, що транспортні засоби тимчасово ввезені громадянами-нерезидентами на митну територію України строком до одного року для їхніх особистих потреб звільняються від оподаткування митними платежами та такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Враховуючи приписи ст. 380 МК України, суд зазначає, що право позивача щодо розпорядження таким транспортним засобом обмежено.

Згідно з п. 29 ст. 4 Митного кодексу України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Згідно ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 МК України вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які закономпоширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

В даному випадку транспортний засіб не був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів, отже митне оформлення автомобіля не було завершене.

З матеріалів справи судом встановлено, що до Харківської митниці ДФС надійшло звернення громадянина РФ ОСОБА_2 від 25.04.2019 року, який мешкає за адресю: АДРЕСА_1 , яким останній повідомляє про неможливость вчасного вивезення за межі митної території України автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), у зв`язку з арештом цього транспортного засобу судом згідно ухвали Червнозаводського районного суду у м.Харкові від 08.10.2018 року у справі № 646/7023/18, відповідно до якої вказаний транспортний засіб заарештований.

Ухвалою Червонозаводаського районного суду у м. Харкові від 08.10.2018 року встановлено, що даний автомобіль з VIN № НОМЕР_2 за станом на дату 02.10.2018 року використовувався громадянином України ОСОБА_1 та 02.10.2018 року, близько 10 год. 45 хв., на автодорозі Харків-Охтирка, поблизу магазину «Дубрава», ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Шкода Октавія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв ДТП внаслідок якої водій скутера Viper, державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми та був госпіталізований до лікарні.

Під час перевірки зазначеної інформації було встановлено, що згідно даних бази обліку транспортних засобів ЄАІС ДФС України, автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 (країна реєстрації Чехія), належить на праві власності громадянину Чехії ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та 26.04.2018 року був ввезений на митну територію України громадянином РФ ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно з даними, що містяться у базі даних ПІК АСМО Інспектор, під час ввезення 05.05.2017 року та 26.04.2018 року ОСОБА_2 автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), на митну територію України та його заявлення у митний режим «тимчасове ввезення», у цьому транспортному засобі перебував також і громадянин України ОСОБА_1 ..

Крім того, відповідно до наявної інформації, яка містяться у базі даних ПІК АСМО Інспектор, з 17.11.2016 року по 05.05.2017 року автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), - 17 разів заявлявся громадянином України ОСОБА_1 для переміщення митною територією України в митному режимі транзит з метою особистого користування.

Тобто , факт використання ОСОБА_1 автомобіля Skoda Octavia протягом періоду з 17.11.2016 року по 05.05.2017 року підтверджується витягами АСМО Інспектор, а факт користування останнім цим транспортним засобом 02.10.2018 року встановлений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2018 року.

Крім того, факт перебування ОСОБА_1 в салоні автомобіля на момент перетину державного кордону свідчать про його обізнаність щодо заборони та обмеження використання товарів, які перебувають під митним контролем на час дії обраного митного режиму.

За таких обставин суд зазначає, що відповідачем підтверджено факт використання транспортного засобу позивачем підтверджено матеріалами справи.

Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Статтею 111 МК України встановлено, що іноземні товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, зберігають статус іноземних товарів.

За змістом п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом г) п. 30.9 ст. 30 ПК України встановлено, що податкова пільга надається шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Сукупний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що використання транспортного засобу особистого користування (який є товаром в розумінні п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України), іншою особою, крім тієї, яка здійснила ввезення такого транспортного засобу (тобто здійснила поміщення його в режим «тимчасового ввезення» і є відповідальною за його дотримання), становить порушення режиму тимчасового ввезення, яке, зокрема виявляється у використанні відповідного товару в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано пільги щодо оподаткування.

При цьому, суб`єктом відповідальності за таке протиправне використання товару (транспортного засобу особистого користування) є особа, яка здійснює таке використання.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 18.12.2018 року по справі № 295/16296/16-а, яку відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Аналогічний висновок Верховного Суду стосовно того, що суб`єктом, який притягується до адмінстративної відповідальності за ст. 485 МК України може бути не лише власник товару (транспортного засобу), а й особа, яка використовує цей товар (транспортний засіб) міститься у постанові від 17.09.2019 року по справі №633/179/16-а.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача про те, що дії позивача щодо використання на митній території України транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрація Чехія), є протиправними, оскільки вказаний автомобіль позивач для своїх особистих потреб особисто на територію України не ввозив, а згідно ч. 4 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Отже, позивач неправомірно користувався транспортним засобом, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях ніж ті у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідальність за використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Так, ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Стаття 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, зокрема позивачу інкриміновано використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Враховуючи використання позивачем транспортного засобу, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, суд приходить до висновку про правомірне притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України.

Матеріалами справи встановлено, що Слобожанською митницею Держмитслужби винесено постанову, згідно якої позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України , а також накладено адміністративне стягнення у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 650.283,69 грн.

На підставі наведеного слідує, що розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За нормами ст. 57 глави 9 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на особі, яка ввозить товар на митну територію, тобто на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Судом встановлено, що матеріали справи містять копію декларації від 26.04.2018 року, подану ОСОБА_2 , відповідно до відомостей якої, заявлена вартість транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Чехія), складає 3.000,00 євро.

Відповідно до службової записки начальника УАМПМВ та МТР від 01.12.2020 року № 7.14-15/520 та наданого розрахунку платежів станом на 26.04.2018 року, загальна сума платежів, що підлягає сплаті становить 216.761,23 грн.

За таких обстави суд зазначає, що вартість митних платежів, визначених митною декларацією від 26.04.2018 року, стала підставою для визначення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, накладеного на ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у резолютивній частині оскаржуваної постанови, митних органом вірно визначено розмір несплаченої ОСОБА_1 суми митних платежів у сумі 650.283,69 грн (216.761,23 грн х 300% = 650.283,69 грн).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження своєї позиції надано докази щодо обґрунтованості та правомірності складення постанови в справі про порушення митних правил від 04.02.2021 року № 2255/80700/19.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими митним органом.

Таким чином, перевіривши правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 76, 77, 90, 123, 241-250, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16-Б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -