Справа № 120/6742/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

28 серпня 2021 р. Справа № 120/6742/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмільницької райдержадміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмільницької райдержадміністрації Вінницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником бойових дій. У 2020 році позивачу разова грошова допомога до 5 травня виплачена у розмірі 1390 гривень.

Не погодившись із розміром виплаченої разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, позивач звернувся до суду з позовом щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня у 2020 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, врахувавши при цьому раніше виплачені суми допомоги.

Ухвалою від 30 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

04 серпня 2021 року на виконання вимог ухвали від 30 червня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Така аргументована тим, що на всій території України, починаючи з 12 березня 2020 року діяли карантинні обмеження, що унеможливило вчасне звернення позивача до відповідача із завою про виплату разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі. Крім того, позивач посилається на те, що у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою Управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації перебуває в стані припинення з 18 січня 2021 року, а повноваження вказаного органу передано Управлінню соціального захисту населення Хмільницької райдержадміністрації Вінницької області. За таких обставин позивач вважає, що ним пропущено строк звернення до адміністративного суду з поважних причин.

Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зважаю на таке.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Водночас, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас, наявність таких обставин повинен доводити саме заявник (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №806/2321/16).

Слід звернути увагу на тому, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 березня 2020 року у справі №420/4352/19, від 13 квітня 2020 року у справі №520/11334/18, від 17 вересня 2020 року у справі №186/1881/19.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики Європейського суду з прав людини (справи "Пелевін проти України", №24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", №49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України", правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Також згідно з пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Із поданих матеріалів слідує, що у 2020 році позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня як учасник бойових дій відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Отже, позивач не міг не знати, що сума допомоги, яка йому виплачувалася відповідачем у вказаний період, є меншою, ніж розмір п`яти мінімальних пенсій, в якому відповідач, на думку позивача, був зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату спірної разової грошової допомоги.

Наведений висновок додатково підтверджується тим, що конструкція "повинна була дізнатися" в розумінні положень частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №800/30/17).

Відтак, слід дійти висновку, що позивач не був позбавлений права на звернення до суду з вимогою нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в межах встановленого законом шестимісячного строку після отримання допомоги у меншому, на його думку, розмірі.

Натомість, позовну заяву щодо оскарження дій органу соціальної політики щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року в меншому розмірі, ніж слід було нарахувати та виплатити, позивач подав до суду лише 25 червня 2021 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 22 червня 2021 року), тобто з перевищенням строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, жодних поважних причин, які б перешкодили своєчасному зверненню до суду, позивач не навів.

Необґрунтованими слід визнати і посилання позивача на запровадження карантинних заходів.

Так, варто врахувати, що 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року №731-IX, яким внесено зміни, зокрема до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до запроваджених змін пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 розділу ІІ ''Прикінцеві та перехідні положення'' Закону №731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 3 розділу VI ''Прикінцеві положення'' Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)'' від 30 березня 2020 року №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, саме лише посилання позивача на факт запровадження карантинних заходів без зазначення обставин, що безпосередньо пов`язані з карантином та об`єктивно вилинули на пропуск процесуального строку, не може бути підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд в ухвалі від 15 квітня 2021 року у справі №640/11787/19.

Підсумовуючи вищевикладене, позивач не міг не знати, що сума допомоги, яка йому виплачувалася відповідачем у 2020 році, є меншою ніж розмір п`яти мінімальних пенсій за віком, в якому відповідач, на думку позивача, був зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату спірної щорічної грошової допомоги.

Відтак, позивач не був позбавлений права на звернення до суду з вимогами нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня 2020 року в межах встановленого законом строку.

Тобто, наведені позивачем обставини не є об`єктивними та такими, що не залежали від його волі, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене дійшов висновку, що у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом щодо визнання протиправними дій в частині нарахування та виплати разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року, а ті доводи, що наведені у відповідній заяві, не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не свідчать про відсутність підстав для незастосування такого строку.

Відтак, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу разом із документами, що подані з позовною заявою

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмільницької райдержадміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович