Справа № 640/4164/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Київ № 640/4164/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Соларінвест»
доГоловного управління ДПС у м.Києві
про визнання протиправним та скасування ППР в частині

Прийняв до уваги наступне

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог Соларінвест» (надалі по тексту - позивач та/або ТОВ «Пролог Соларінвест») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 64740905 від 29.01.2021 року Головного управління Державної податкової служби у м.Києві () про застосування до ТОВ «Пролог Соларінвест» () штрафних санкцій в розмірі 5 440,00 грн. (п`ять тисяч чотириста сорок гривень 00 копійок) в частині нарахування штрафних санкцій за неподання декларацій акцизного податку за липень 2019 року - вересень 2020 року в розмірі 5 100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту №7664//Ж5/26-15-09-06/41601001 від 02.12.2020, яким встановлено неподання позивачем декларації з акцизного податку за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року включно. Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до акту №7664//Ж5/26-15-09-06/41601001 від 02.12.2020 застосовано штрафну санкцію в розмірі 340 гривень за кожне неподання позивачем декларації з акцизного податку за вказаний період. Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення слід визнати протиправним та скасувати в частині, оскільки позивач не є платником акцизного податку та не повинен був подавати декларації з акцизного податку за період з липня 2019 року по вересень 202року.

Ухвалою суду від 25.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав на адресу суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що Головним управлінням ДПС у м.Києві проведено камеральну перевірку щодо подання позивачем декларації акцизного податку за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року, за результатами якої складено акт. Перевіркою встановлено неподання позивачем декларації акцизного податку за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року в порушення вимог пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу України, відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 розділу ІІ Податкового Кодексу України. На думку представника відповідача позивач повинен подавати декларацію акцизного податку незалежно від того, чи провадив господарську діяльність у звітному періоді, оскільки має ліцензію та провадить діяльність на ринку електроенергії, яка підлягає ліцензуванню.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), ТОВ «Пролог Соларінвест» () зареєстроване як юридична особа 9.09.2017, номер запису: 0047211, перебуває на обліку як платник податків в ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У М.КИЄВІ, ДПІ У ГОЛОСІЇВСЬКОМУ РАЙОНІ (ГОЛОСІЇВСЬКИЙ РАЙОН М.КИЄВА), з 19.09.2017.

Види діяльності позивача згідно з КВЕД: 35.11 Виробництво електроенергії (основний).

Головним управлінням ДПС у м.Києві на підставі п. 20.1.4 ст. 20 Податкового Кодексу України, в порядку ст. 76 Податкового Кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «Пролог Соларінвест» щодо подання декларації акцизного податку за період від липня 2019 року по жовтень 2020 року. Результати перевірки оформлено актом від 02.12.2020 №7664/Ж5/26-15-09-06/41601001 (а. с. 12-13).

Перевіркою встановлено неподання податкової звітності з акцизного податку в порушення вимог пп. 49.18.1 п. 49 ст. 49 Податкового Кодексу України, відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 розділу ІІ Податкового Кодексу.

На підставі акту перевірки від 02.12.2020 №7664/Ж5/26-15-09-06/41601001 відповідачем, з урахуванням виявлених порушень, винесено податкове повідомлення-рішення №64740905 від 29.01.2021, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 статті 120 Податкового Кодексу до ТОВ «Пролог Соларінвест» застосовано штрафну санкцію у розмірі 5440,00 грн за неподання податкової звітності з акцизного податку з липня 2019 року по жовтень 2020 року (а. с. 10).

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (діючий на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (п. 15.2 ст. 15 ПК України).

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (абзац перший п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Згідно з п. 49.2*1 ст 49 ПК України платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212-1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов`язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий), що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податковою) місяця (пп. 49.18.1 п. 49 18 ст. 49 ПК України).

Відповідно до пп. 212.1.13 п. 212.1 ст. 212 ПК України платниками податку (акцизного податку) є виробники електричної енергії, які мають ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії і продають її на ринку електричної енергії.

Згідно з пп. 213.1.1 п. 213.1 ст. 213 ПК України об`єктами оподаткування є, зокрема, операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

До підакцизних товарів належить, зокрема, електрична енергія (п. 215.1 ст. 215 ПК України).

Водночас, пп. 213.2.8 п 213.2 ст. 213 ПК України передбачено, що реалізація електричної енергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками та/або з відновлюваних джерел енергії належить до операцій з підакцизними товарами, які не підлягають оподаткуванню.

Згідно з п. 223.1 ст. 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів,1 зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.52, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу (п. 223.2 ст. 223 ПК України).

З приписами ст. 223 ПК України кореспондуються положення «Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 14 (надалі - Порядок № 14).

Відповідно до абзацу першого п 2 розділу І Порядку №14 декларацію складають та подають особи, визначені статтею 212 розділу VI Кодексу як платники акцизного податку.

Базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю (п. 3 розділу 1 Порядку № 14).

З огляду на наведені вище норми права можна дійти висновку, що особа набуває обов`язку подання контролюючому органу декларації акцизного податку (п. 223.2 ст. 223 ПК України, п. 2 Порядку № 14) лише тоді, коли ця особа відповідає визначенню платника акцизного податку, наведеному у ст. 212 ПК України.

Відтак, в контексті спірних відносин в даній справі позивач набуває обов`язку подання декларації акцизного податку, якщо він є виробником електричної енергії, має ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії і продає її на ринку електричної енергії (пп. 212.1.13 п. 212.1 ст. 212 ПК України).

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1067 від 18.06.2019, позивачу видано ліцензію на право господарської діяльності з виробництва електричної енергії у межах місця провадження діяльності: дахова сонячна електростанція, Київська область, Васильківський район, смт Глеваха, вул. Вокзальна, 46.

У подальшому постановою НКРЕКП № 2380 від 14.11.2019 позивачу встановлено «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії.

23 жовтня 2020 року між позивачем як продавцем за «зеленим» тарифом та Державним підприємством «Гарантований покупець» як гарантованим покупцем укладений договір № 1975/02/20.

Відповідно до п. 1.1. цього договору продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року № 2804.

Факт купівлі-продажу електричної енергії, виробленої позивачем в жовтні 2020 року підтверджується актом від 31.10.2020 купівлі-продажу електроенергії між ДП «Гарантований покупець () та виробником електроенергії ТОВ «Пролог Соларінвест» () за жовтень 2020 року.

Відповідно до абзацу четвертого ст.1 Закону України 555-ІV «Про альтернатами джерела енергії» (надалі - Закон № 555) альтернативні джерела енергії - відновлювані джерела енергії, до яких належать енергія сонячна, вітрова, геотермальна, гідротермальна, аеротермальна, енергії хвиль та припливів, гідроенергія, енергія біомаси, газу з органічних відходів, газу каналізаційно-очисних станцій, біогазів, та вторинні енергетичні ресурси, до яких належать доменний та коксівний гази, газ метан дегазації вугільних родовищ, перетворення скидного енергопотенціалу технологічних процесів.

Відновлювальні джерела енергії - джерела вітрової, сонячної, геотермальної енергії, енергії хвиль та припливів, гідроенергії, енергії біомаси, газу з органічних відходів, газу каналізаційно-очисних станцій (пп. 14.1.29 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» виробник електричної енергії (далі - виробник) - суб`єкт господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії.

Господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії (ч. 1 ст. 8 Закону № 2019).

Відповідно до ч 1 ст. 66 Закону № 2019, купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону № 2019 купівля-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим укладається на підставі типового договору купівлі-продажу за зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу за «зеленим» тарифом затверджується Регулятором.

Договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії «зеленого» тарифу.

Згідно з абзацам другим п 1.3 глави 1 Порядку купівлі гарантований покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 |від 26.04.2019 (надалі - Порядок № 641) виробник за «зеленим» тарифом - суб`єкт господарювання, що здійснює виробництво електричної енергії із використанням альтернативних джерел енергії та продаж електричної енергії гарантованому покупцю за «зеленим» тарифом відповідно до укладеного між ними договору.

Відтак, уклавши з гарантованим покупцем договір № 1975/02/20 від 23.10.2020 та розпочавши в жовтні 2021 року виробництво та продаж електричної енергії за вказаним вище договором, позивач з жовтня 2020 року набув прав та обов`язків виробника за «зеленим» тарифом, за визначенням абзацу другого п 1.3 Порядку № 641, який має ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, здійснює виробництво електричної енергії із використанням альтернативних джерел енергії та продає електричну енергію на ринку електричної енергії.

Підтвердженням цього є той факт, що згідно з відомостями, отриманими з офіційного сайту Дії «Гарантований покупець», на якого покладений обов`язок вести Реєстр виробників за «зеленим» тарифом (п 2.7 глави 2 Порядку № 641), позивач внесений до цього реєстру 30 жовтня 2020 року.

Відповідно, суд погоджується з доводами позивача, що саме з жовтня 2020 року позивач набув прав та обов`язків платника акцизного податку за визначенням пп. 212.1.13 п. 212.1 ст. 212 ПК України і зокрема обов`язку щодо подання контролюючому органу декларацій акцизного податку за жовтень 2020 року і подальші звітні місяці, що передбачено п 223.2 ст. 223 ПК України, абзацем першим п 2 розділу І Порядку №14.

З огляду на це суд не вбачає порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 223.2 ст. 223 ПК України в частині неподання декларацій акцизного податку за липень 2019 року - вересень 2020 року і відповідно накладання на позивача за цей період штрафних санкцій, ро рахованих виходячи зі штрафу в розмірі 340 грн, передбаченого п. 120.1 ст. 120 ПК України за кожне неподання декларації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору у розмірі 2 270 грн згідно платіжного документу від 15.02.2021 №36, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Соларінвест» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 64740905 від 29.01.2021 Головного управління Державної податкової служби у м.Києві () про застосування до ТОВ «Пролог Соларінвест» () штрафних санкцій в розмірі 5 440,00 грн. (п`ять тисяч чотириста сорок гривень 00 копійок) в частині нарахування штрафних санкцій за неподання декларацій акцизного податку за липень 2019 року - вересень 2020 року в розмірі 5 100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).

Стягнути з Головного управління ДПС у м.Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Соларінвест» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог Соларінвест» (пр. Глушкова, буд. 42, м. Київ, 03187, )

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116, )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій