Справа № 240/12950/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/12950/21

категорія 112030500

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв"язку зі встановленням інвалідності III групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби.

зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, що складає 199 500 ( сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот) грн.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву залишено без руху для надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом та доказів поважності причин такого пропуску.

У період з 09.08.2021 по 27.08.2021 суддя перебування у відпустці.

На усунення недоліків позовної заяви позивач надав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про працю працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оцінюючи доводи заяви та наявність підстав для визнання поважним причин пропуску строку звернення до суду з позовом, зазначаю наступне.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Позивач оскаржує відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв"язку зі встановленням 12.03.2014 інвалідності III групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби.

Однак, як слідує з наданих до позову доказів, про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Міністерства оборони України від 12.06.2017 №248/6/2002.

Крім того, позивач у позові зазначає та вбачається з наданих доказів, на неодноразові звернення до відповідача отримав листи від 17.12.2013, від 18.06.2013, якими повідомлено про відсутність підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

В той же час, за захистом порушеного права з позовом звернувся 18.06.2021, про що свідчить штамп "Укрпошта" на конверті, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Частиною 1 ст. 121 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Варто зауважити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем у заяві не наведено жодного обґрунтування поважності причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду з вказаними вимогами.

Одноразова грошова допомога у зв"язку зі встановленням інвалідності не заробітної платою у розумінні ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, як помилково вважає позивача, тому положення зазначеної статті у даному випадку не підлягають застосуванню.

Інших обставин, які б давали суду підстави для визнання поважними причини пропуск строку звернення до суду з позовом у заяві не наведено.

Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, суд вважає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, що викладені у заяві за вх. від 04.08.2021 .

Таким чином, враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а на обґрунтування заяви про усунення недоліків позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку в звернення до суду з позовом, що викладені у заяві за вх. від 04.08.2021.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос