Справа № 620/6904/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/6904/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 06.11.2020 №21-260; щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії, з 01.12.2020, у розмірі, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; щодо нарахування ОСОБА_1 переплати пенсії за період, з 01.06.2020 по 01.12.2020, у сумі 64841,55 грн та утримання цієї переплати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 06.11.2020 №21-260, відповідно до частини 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», починаючи з 01.10.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період, з 01.12.2020, та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі визначеному частиною 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що полягають у відмові у перерахунку та виплаті пенсії, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі відповідної довідки, є протиправними та порушують принцип законності і верховенства права. У прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.07.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено; встановлено відповідачу для подання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову або заяви про визнання позову - 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем поданий відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим та вважає, що позивачу було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітної плати Чернігівської обласної прокуратури від 06.11.2020 №21-260, тому в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору. Але пенсія виплачується в розмірі, розрахованому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як позивач працює на даний час. Крім того відповідачем правомірно нараховано та утримується переплата пенсії в сумі 64841,55 грн за період, з 01.06.2020 по 30.11.2020, оскільки позивач не мав права отримувати пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та про своє працевлаштування позивач не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.09.2014 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми місячної заробітної плати працюючого прокурора на відповідній посаді.

Після призначення пенсії позивач до 25.05.2020 продовжував працювати, тому пенсія йому виплачувалась, відповідно до вимог частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наказом Прокуратури Чернігівської області від 08.05.2020 №110к позивача звільнено із органів прокуратури Чернігівської області з 25.05.2020, у зв`язку з поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 7 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру») (а.с.56).

У зв`язку зі звільненням позивач 27.05.2020 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії, яку отримував на момент звільнення.

06.06.2020 ГУ ПФУ в Чернігівській області позивачу було проведено перерахунок і призначено пенсію на підставі частини 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, з урахуванням вимог пункту 5 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплати призначеної пенсії обмежено до десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Наказом Прокуратури Чернігівської області від 16.06.2020 №166к позивача з 17.06.2020 призначено на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину, а наказом Чернігівської обласної прокуратури від 09.11.2020 №512к звільнено з посади начальника відділу матеріально-технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області з 10.11.2020 за згодою сторін (частина 2 статті 86 Закону України «Про державну службу») (а.с.57,58).

Наказом Чернігівської обласної прокуратури від 10.11.2020 №513 позивача призначено на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення та соціально-побутових потреб Чернігівської обласної прокуратури шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину з 11.11.2020.

06.11.2020 Чернігівською обласною прокуратурою позивачу видано довідку №21-260 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 (а.с.61).

17.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої серед іншого додав зазначену довідку (а.с.49).

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 01.12.2020 №35 позивачу на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури №21-260 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, проведено перерахунок пенсії, проте пенсія виплачується відповідно до Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у сумі 5195,57 грн (а.с.79).

Листом від 01.12.2020 №2500-0428-8/47106 відповідач повідомив позивачу, що у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування виникла переплата пенсії в сумі 64841,55 грн за період, з 01.06.2020 по 30.11.2020 та у разі не внесення переплати у добровільному порядку переплата буде утримуватися по 20% від розміру пенсії позивача до повного погашення боргу (а.с.50).

Вважаючи неправомірними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки від 06.11.2020 №21-260, обмеження виплати пенсії з 01.12.2020 у розмірі відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нарахування та утримання переплати, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Суд зауважує, що дослідженню у даній справі підлягає обставина щодо права позивача на отримання пенсії згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» при умові його працевлаштування на державній службі.

Так у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1697-VII) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із частиною 13 статті 86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється (абзаци 4, 5 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII).

Норми статті 86 Закону №1697-VII кореспондуються з положеннями пункту 13-1 «Прикінцевих положень» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), якими передбачено, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Судом встановлено, що 17.11.2020 позивач подав заяву про перерахунок пенсії на підставі пункту 20 статті 86 Закону №1697-VII з одночасним наданням довідки Чернігівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 06.11.2020 №21-260.

Судом також встановлено, що наказом Чернігівської обласної прокуратури від 10.11.2020 №513 позивача призначено на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення та соціально-побутових потреб Чернігівської обласної прокуратури шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину з 11.11.2020, тобто на момент подання заяви про перерахунок пенсії позивач перебував на державній службі.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 01.12.2020 №35 згідно заяви від 17.11.2020 проведено перерахунок пенсії та визначено розмір пенсії в сумі 5195,57 грн, яка виплачується відповідно до Закону № 1058-IV, так як позивач працює на даний час на державній службі.

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача, що оскільки позивач з 11.11.2020 перебуває на державній службі, а тому не має права на перерахунок пенсії на підставі пункту 20 статті 86 Закону №1697-VII згідно з положеннями пункту 13-1 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV та статті 86 Закону №1697-VII, натомість має право на виплату пенсії у розмірах, визначених Законом №1058-IV.

Отже позивач не має права на отримання пенсії згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» при умові його працевлаштування на державній службі.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач з 17.06.2020 перебував на посаді державного службовця та не мав права на отримання пенсії, обчисленої в розмірі згідно Закону України «Про прокуратуру», за період з 01.06.2020 по 30.11.2020, а тому суд погоджується з доводами відповідача щодо переплати пенсії у розмірі 64841,55 грн.

За таких обставин, оскільки позивач перебуває на посаді державного службовця та є працюючим пенсіонером, пенсія виплачується в розмірі, розрахованому згідно пункту 13-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, норми якого є чинними та не визнавались неконституційними, а тому обов`язкові для застосування.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Чернігівській області діяло в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу між сторонами судових витрат, згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій