Справа № 140/5544/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5544/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У; визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29300,00 грн. та зобов`язання підготувати висновок та вчинити інші необхідні дії, визначені Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів від 16.01.2016 за № 6, щодо повернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29300,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 24.06.2015 до 07.04.2020, проте дохід як фізична особа-підприємець не отримував, натомість отримував заробітну плату як найманий працівник.

З трудової книжки позивача вбачається, що з 01.07.2014 по 24.10.2018 він працював на посаді провідного архітектора у ТОВ «Алекса Груп», а з 25.10.2018 працює на посаді провідного архітектора у ТОВ «Венза Буд».

Факт оплати роботодавцем ЄСВ підтверджується довідками про доходи № АГ-00000003 від 21.01.2021, № В-00000003 від 21.01.2021, № АГ-00000002 від 21.01.2021, довідкою про застраховану особу (форма ОК-5) та довідкою про застраховану особу (форма ОК-7). Відповідно до відомостей, що містяться у зазначених довідках загальна сума єдиного внеску за період з І кварталу 2017 року по III квартал 2019 року включно, обов`язок по утриманню та перерахуванню до бюджету яких покладено на роботодавця позивача, складає 137 462,28 грн., тобто перевищує суму мінімальних страхових внесків за цей період (26 539,26 грн.), що свідчить про безпідставне визначення ОСОБА_1 недоїмки за спірними вимогами.

З урахуванням викладеного, вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС v Волинській області № Ф3086-52У від 15.11.2018, № Ф3086-52У від 15.02.2019, № Ф3086-52У від 14.05.2019, № Ф3086-52У від 16.08.2019, № Ф3086-52У від 18.11.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Дізнавшись про заборгованість, ОСОБА_1 відразу сплатив суму коштів, вказану у вимогах, що підтверджується квитанціями про сплату №021 від 07.04.2020, №151 від 07.04.2020, №521 від 07.04.2020 на загальну суму 29 300,00 грн. Розуміючи, що зазначені вище вимоги по сплаті боргу (недоїмки) є незаконними позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок надмірно або помилково сплачених коштів, відповідно до Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів. У відповідь ГУ ДПС у Волинській області надіслало лист №5062/6/03-20-24-05-12 від 25.03.2021, в якому зазначило, що згідно з інтегрованою карткою платника ІС «Податковий блок» по єдиному соціальному внеску у позивача відсутня переплата в розмірі 29 300,00 грн, в зв`язку з чим, перерахувати кошти не має можливості. Додатково повідомлено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість по єдиному соціальному внеску в розмірі 4007,46 грн, яка виникла в результаті не сплати сум нарахованого єдиного внеску відображених у звітах про суми нарахованого єдиного внеску за 2015 та 2016 роки.

Позивачеві незрозуміло звідки взялася ця заборгованість, адже вимог про її сплату відповідачем не сформовано, в цей час позивач був офіційно працевлаштований та за нього роботодавцем сплачувався єдиний соціальний внесок. Крім того, в січні 2021 року ОСОБА_1 отримав від відповідача Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, звітності з ЄСВ. даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах ДПС, в якому зазначено, що на момент проведення перевірки заборгованість з єдиного внеску недоїмка складає 0 грн. Таким чином, відповідач підтвердив, що станом на січень 2021 року у позивача відсутня заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

ОСОБА_1 вважає, що його заява про повернення помилково сплачених сум єдиного внеску не розглянута відповідачем відповідно до вимог пункту 7 Порядку №6, оскільки в листі відповідача не зазначено про залишення без задоволення заяви позивача, як це передбачено пунктом 7 Порядку №6 із наведенням при цьому конкретних підстав для відмови, передбачених у зазначеному пункті Порядку, оскільки підставою для відмови відповідач зазначив відсутність переплати. Таким чином, лист Головного управління ДПС у Волинській області №5062/6/03-20-24-05-12 від 25.03.2021 і по своїй назві «Про надання інформації», і по своєму змісту не відповідає вимогам пункту 7 Порядку №6.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

14.07.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просив визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086-52У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У, від 15.04.2021 №Ф-221737-52; визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29300,00 грн. та зобов`язання підготувати висновок та вчинити інші необхідні дії, визначені Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів від 16.01.2016 за № 6, щодо повернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29300,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог у даній справі.

Відповідач 22.07.2021 подав відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Згідно з даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 по єдиному внеску (код платежу 71040000) встановлено, що заборгованість по сплаті єдиного внеску виникла у наступних періодах:

- 09.02.2018 проведено нарахування за 2017 року в сумі 8448,00 грн;

- 19.04.2018 проведено нарахування за І квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

- 19.07.2018 проведено нарахування за II квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

- 19.10.2018 проведено нарахування за III квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.

Станом на 31.10.2018 заборгованість становила 15819,54 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086- 52, яка направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 08.01.2019 повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

- 21.01.2019 проведено нарахування за IV квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.

Станом на 31.01.2019, загальна сума заборгованості становила 18276,72 гривень. На підставі цих даних ГУ ДПС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2019 №Ф-3086-52, яка направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 21.05.2019 повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

- 19.04.2019 проведено нарахування за І квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.

Станом на 30.04.2019 загальна сума заборгованості становила 21030,90 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 №Ф-3086-52, яка направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 15.07.2019 повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

- 19.07.2019 проведено нарахування за II квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.

Станом на 31.07.2019, загальна сума заборгованості становила 23785,08 грн. На підставі цих даних ГУ ДФС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.08.2019 №Ф-3086-52, яка направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 10.10.2019 повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

-21.10.2019 проведено нарахування за III квартал 2019 року в сумі 2457,18 грн.

Станом на 31.10.2019 заборгованість становила 26539,26 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2019 №Ф-3086-52, яка направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 24.12.2019 повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, вказані вимоги вважаються належним чином врученими.

- 20.01.2020 проведено нарахування за IV квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.

Станом на 31.03.2020 заборгованість становила 29293,44 грн.

- 07.04.2020 сплачено 1300,00 грн.

- 07.04.2020 сплачено 14000,00 грн.

- 07.04.2020 сплачено 14000,00 грн.

- 21.04.2020 проведено нарахування за І квартал 2021 року в сумі 2078,12 грн.

Станом на 31.05.2020 заборгованість становила 2071,56 грн.

- 14.08.2020 проведено нарахування в сумі 2757,98 грн. згідно поданого звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік;

- 14.08.2020 проведено нарахування в сумі 909,48 грн. згідно поданого звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік;

- 27.08.2020 проведено нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату ЄСВ по рішенню № від 07.08.2020 в сумі 20608,30 грн.

Станом на 31.08.2020 заборгованість становила 26347,32 грн.

- 18.12.2020 проведено нарахування штрафних санкцій по рішенню № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності в сумі 340,00 грн.

- 28.12.2020 платнику було списано борг в сумі 2071,56 грн. по рішенню № 3879-13/03-20-13-05-17 від 28.12.2020 про списання заборгованості з ЄВ відповідно до п.9-15 р. VIII ЗУ від 08.07.2010 №2464

Станом на 31.12.2020 заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску становила 24615,76 грн.

15.03.2021 платнику було списано борг в сумі 20608,30 грн по рішенню №41/13-03- 317 від 15.03.2021 про списання заборгованості з ЄВ відповідно до п.9- 15 р. VIII ЗУ від 08.07.2010 №2464.

Станом на 31.03.2021 заборгованість становила 4007,46 грн.

На підставі цих даних ГУ ДПС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.04.2019 №Ф-221737-52.

Тому, контролюючим органом правомірно сформовано оскаржувані вимоги про сплату боргу, а відтак представник відповідача просив суд в позові відмовити повністю.

Крім того, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за участі сторін.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду відзив на адміністративний позов з достатніми доказами, суд не вбачає підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

02.08.2021 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти доводів відповідача з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.06.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

07.04.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

ОСОБА_1 з 01.07.2014 по 24.10.2018 працював на посаді провідного архітектора у ТОВ «Алекса Груп», а з 25.10.2018 працює на посаді провідного архітектора у ТОВ «Венза Буд», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.2009, а також копіями довідок про доходи від 21.01.2021 № АГ-00000003, від 21.01.2021 № В-000000003.

15.11.2018 ГУ ДФС у Волинські області сформовано вимогу № Ф-3086-52У про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 18.01.2019 на суму 15 819,54 грн, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів».

15.02.2019 ГУ ДФС у Волинські області сформовано вимогу №Ф-3086-52 про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 05.06.2019 на суму 2457,18 грн., відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів».

14.05.2019 ГУ ДФС у Волинські області сформовано вимогу №Ф-3086-52У про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 01.08.2019 на суму 2754,18 грн, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів».

16.08.2019 ГУ ДПС у Волинські області сформовано вимогу №Ф-3086-52У про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 23.10.2019 на суму 2754,18 грн, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів».

18.11.2019 ГУ ДПС у Волинські області сформовано вимогу №Ф-3086-52У про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 16.01.2020 на суму 2754,18 грн, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів».

15.04.2021 ГУ ДПС у Волинські області сформовано вимогу №Ф-221737-52 про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 31.03.2021 на суму 4007,46 грн, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 та ОК-7, сформованих за 2007-2020 роки, за позивача за вказані звітні періоди сплачувались страхові внески роботодавцем, зокрема за період з 2017 року по 2020 рік, за які позивачу нараховано єдиний внесок відповідно до оскаржуваних вимог.

07.04.2020 ОСОБА_1 сплатив заборгованість, визначену оскаржуваними вимогами, що підтверджується квитанціями №021 від 07.04.2020, №151 від 07.04.2020, №521 від 07.04.2020 на загальну суму 29 300,00 грн.

На звернення позивача до ГУ ДПС у Волинській області про перерахунок надмірно або помилково сплачених коштів, відповідно до Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів ГУ ДПС у Волинській області листом від 25.03.2021 №5062/6/03-20-24-05-12 повідомило ОСОБА_1 про те, що «відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом № 6 Міністерства фінансів України від 16.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 за № 193/28323 перенесення коштів здійснюється у випадку надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску. Згідно інтегрованої картки платника ІС «Податковий блок» по єдиному соціальному внеску по рах.№ НОМЕР_2 (код платежу 71040000) у Вас відсутня переплата в розмірі 29 300,00 грн, в зв`язку з чим, перерахувати кошти відповідно до Вашого листа не має можливості. Додатково повідомляємо, що у Вас наявна заборгованість по єдиному соціальному внеску в розмірі 4007,46 грн, яка виникла в результаті не сплати Вами сум нарахованого єдиного внеску відображених у звітах про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 та 2016 роки.».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).

За змістом статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

А пункт четвертий частини першої цієї статті до платників єдиного внеску відносить також фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу першого пункту першого частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 2 частини першої цієї статті визначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Абзацом першим частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами частини 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.15 за №508/26953 (надалі - Інструкція №449), у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Абзацом першим пункту 4 розділу VI Інструкції №449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Суд зазначає, що сплата єдиного внеску є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Мета такої участі полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

Тобто, соціальне страхування є складовим елементом системи соціального захисту.

Платниками єдиного внеску є роботодавці та особи, які забезпечують себе працею самостійно (у т.ч. фізичні особи - підприємці).

У силу вимог Закону №2464-VI за найманого працівника єдиний внесок сплачує роботодавець; фізична особа - підприємець сплачує єдиний внесок самостійно.

Зазначені механізми передбачені з метою участі усіх без винятку працюючих осіб (у тому числі, і тих, що забезпечують себе працею самостійно) у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, позивач зазначає, що є учасником системи загальнообов`язкового державного соціального страхування як найманий працівник.

Із трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.2009 вбачається, що протягом спірного періоду (2015-2019 роки), позивач з 01.07.2014 по 24.10.2018 працював на посаді провідного архітектора у ТОВ «Алекса Груп» (), а з 25.10.2018 по даний час перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Венза Буд» ().

Дана обставина також підтверджується довідками про доходи ОСОБА_1 від 21.01.2021 № АГ-00000003, яка видана ТОВ «Алекса Груп», від 21.01.2021 № В-000000003, яка видана ТОВ «Венза Буд», та з яких вбачається розмір утриманих податків, зборів та внесків.

Підприємницька діяльність була припинена за власною ініціативою позивача 07.04.2020.

Із індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (довідка форми ОК-5, довідка форми ОК-7), які додані до даного позову, вбачається, що страхові внески за період 2015-2020 роки за ОСОБА_1 були сплачені роботодавцями в повному обсязі.

Однак, відповідач наполягає на необхідності сплати єдиного внеску позивачем ще й як фізичною особою-підприємцем. Свою позицію фіскальний орган мотивує посиланням на те, що позивач у спірний період був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а відсутність у нього доходу від підприємницької діяльності не є визначальною ознакою для сплати єдиного внеску, оскільки Закон №2464-VI зобов`язує таку особу сплатити єдиний внесок і у разі відсутності доходу від ведення підприємницької діяльності. В обґрунтування правомірності цих доводів відповідач посилається на приписи абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI.

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу, суд виходить з такого.

Дохід - це загальна кількість матеріальних цінностей, одержаних особою за певний проміжок часу.

Підприємницька діяльність за певних обставин може бути і збитковою, що виключає отримання особою доходу (прибутку).

Разом з цим, як дохід, так і збитки є результатом ведення такою особою підприємницької діяльності.

Але у спірних правовідносинах позивач підприємницьку діяльність у згаданий період не здійснював, а працював найманим працівником.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі №440/2149/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Враховуючи сплату роботодавцем за позивача єдиного внеску за спірний період, суд дійшов висновку про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску, з огляду на що відповідачем безпідставно сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086-52У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У, від 15.04.2021 №Ф-221737-52.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки у ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність спірних вимог від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086-52У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У, від 15.04.2021 №Ф-221737-52, тому позов про визнання їх протиправними та скасування слід задовольнити повністю.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Волинській області щодо неповернення помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29300,00 грн. та зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області підготувати висновок та вчинити інші необхідні дії, визначені Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів від 16.01.2016 за № 6, щодо повернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29300,00 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6 затверджено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів (далі - Порядок № 6).

Відповідно до пункту 3 Порядку №6, надміру сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону); помилково сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного платника; рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування», відкриті в органах Державної казначейської служби України.

У випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих Коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов`язань Платника з цього платежу (пункт 4 Порядку №6).

Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку № 6 повернення Коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення (далі - Заява).

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" .

У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

Пунктом 7 Порядку №6 встановлено, що у разі надходження Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках:

невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

недостовірність викладеної у Заяві Платника інформації;

подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу зробити висновок про те, що повернення надміру сплачених сум єдиного внеску здійснюється відповідним підрозділом органу доходів і зборів на підставі заяви платника податків у випадках, визначених пунктом 5 Порядку № 6, за умови відсутності у платника податків заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій. При цьому, перелік підстав, з яких платнику податків може бути відмовлено у задоволенні його заяви, передбачений пунктом 7 Порядку № 6, є вичерпним.

Таким чином, на дату подання позовної заяви підстав для вчинення дій із повернення помилково сплачених позивачем коштів у податкового органу не було.

При цьому, стягнення помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29300,00 грн, сплаченого позивачем може мати статус помилкового та/або надміру сплаченого тільки після скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) за якою воно було сплачено та набрання чинності рішенням суду про його скасування.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086-52У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У, від 15.04.2021 №Ф-221737-52. В той же час, вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Волинській області щодо неповернення помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29300,00 грн. та зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області підготувати висновок та вчинити інші необхідні дії, визначені Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів від 16.01.2016 за № 6, щодо повернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29300,00 грн є передчасними та задоволенню не підлягають.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00грн, сплачений згідно з квитанцією від 01.06.2021 № 0.0..1 (а. с.23).

Керуючись статтями 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 №Ф-3086-52У, від 15.02.2019 №Ф3086-52У, від 14.05.2019 №Ф3086-52У, від 16.08.2019 №Ф-3086-52У, від 18.11.2019 №Ф-3086-52У, від 15.04.2021 №Ф-221737-52.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський