Справа № 380/8540/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8540/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

30 серпня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області , місцезнаходження: 81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Сокільники, вул. Січових Стрільців, 1, в якому позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати п.п.4,6 рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 22.04.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,12 га.;

- визнати незаконним та скасувати п.п.5,6 рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 22.04.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, площею 0,01 га.;

- зобов`язати Сокільницьку сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,12 га в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- зобов`язати Сокільницьку сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для бу.

16.08.2021 до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити будь-які будівельні роботи на спірній земельній ділянці, що є предметом в межах справи, яка розглядається, до її вирішення по суті.

Вказане клопотання суд розглядає 30.08.2021 у зв`язку з перебуанням судді у відпустці з 16.08.2021 по 29.08.21.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача, оскільки розташування на земельній ділянці об`єкта громадської інфраструктури унеможливить її подальшу передачу у приватну власність.

Крім того, позивач зазначає, що на момент подання заяви про забезпечення позову на спірній земельній ділянці здійснюються будівельні роботи. Водночас його звернення до голови органу місцевого самоврядування останнім ігноруються та є безрезультатними.

Позивач вважає, що застосування заходів забезпечення є співмірним, а також зауважує, що до ініціювання ним судового процесу спірна земельна ділянка ніким не використовувалась. При цьому позивач до поданого клопотання долучив світлокопії 3 фотографій.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи подані заявником матеріали, суддя вважає за можливе розглянути відповідну заяву без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз вимог наведених норм дозволяє стверджувати, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Частинами 1 і 3 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суддя з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд критично оцінює посилання позивача щодо намірів відповідача перешкодити наданню позивачу земельної ділянки шляхом розташування у межах останньої об`єкта громадської інфраструктури, виходячи з наступних міркувань.

У зв`язку з викладеним суд зазначає про відсутність підтверджень, що на території, в межах якої позивач виявив бажання отримати земельну ділянку, будуються об`єкти інфраструктури, котрі можуть унеможливити передання земельної ділянки позивачу. Суд зауважує, що у наданих позивачем світлокопіях фотографій не вказано місця, часу, дати їх виготовлення. Тому такі не можуть підтверджувати наведені у заяві обставини щодо спорудження об`єкта інфраструктури.

Суд також відхиляє посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить надання йому земельної ділянки, за відведенням якої він звертався, зважаючи на те, що застосування заходів забезпечення у справі, що розглядається, не пов`язане із отриманням земельної ділянки, оскільки питання її передачі у власність позивачу не є предметом спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні передбачені частиною 2 статті 150 КАС України, обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому немає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 КАС України, суддя

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала суду складена 30 серпня 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик