Справа № 400/1950/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1950/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року, прийняте у складі суду судді Біоносенка В.В. в місті Миколаїв по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС», в якому позивач просив суд про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області задоволено. Застосовано захід реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯРИЛО ПЛЮС" у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач не заперечує та не спростовує факту проведення позапланового заходу державного нагляду в період з 19 по 22 березня 2021 року, проте після проведеної перевірки відповідач усунув всі недоліки, які були зафіксовані в Акті, що підтверджується Актом перевірки № 6 від 06.05.2021 року.

В обґрунтування поважності ненадання до суду першої інстанції Акту перевірки №6 від 06.05.2021 року апелянт вказує, що після проведення перевірки щодо усунення порушень, позивач зобов`язувався надати Акт перевірки № 6 від 06.05.2021 до суду першої інстанції та звернутись до суду із заявою про закриття адміністративного провадження у зв`язку із усуненням всіх порушень, які стали підставою для звернення до суду, а відповідач, в свою чергу, правомірно очікував, що справу за даним позовом буде закрито. Водночас, апелянт вказує, що оскільки оригінал вказаного Акту знаходиться в розпорядженні позивача і він зобов`язувався надати його до суду першої інстанції, відповідач об`єктивно не зміг подати цей доказ під час розгляду справи.

Відповідачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Первомайського МРВ ГУ ДСНС України у Миколаївській області у період з 19.03.2021 по 22.03.2021, згідно наказу ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 15.03.2021 №151, посвідчення на проведення перевірки від 19.03.2021 №111 та доручення Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 №10033/1/1-21, здійснено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС», розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а, в ході якої перевірено дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №134 від 22.03.2021, у якому зафіксовано факт виявлених порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, їх детальний опис з посиланням на відповідні вимоги законодавства.

На підставі висновків Акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №134 від 22.03.2021 року, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що з часу отримання відповідачем Акту № 134, яким встановлені порушення, у відповідача була можливість усунути ряд виявлених порушень, проте станом на дату розгляду справи доказів, що підтверджують усунення ТОВ "Ярило Плюс" порушень не надано. За висновками суду першої інстанції, беручи до уваги, що не усунуті порушення є такими, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю працівників та відвідувачів, а також те, що ТОВ «Ярило Плюс» несе відповідальність перед особою, суспільством і державою за безпечні умови своєї діяльності, наявні правові підстави для застосування до ТОВ «Ярило Плюс» заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013 Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника (ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України), забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до ст. 20 Кодексу цивільного захисту України суб`єкт господарювання, зокрема, забезпечує виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; забезпечує дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; розробляє заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечує виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримує у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.

Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Відтак, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення заходу державного нагляду (контролю) стосовно відповідача у період з 19 по 22 березня 2021 року, позивачем серед виявлених порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки зазначених в Акті, було виявлено порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- під час експлуатації об`єкта допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, зокрема проріз у протипожежній стіні (перегородці) не заповнено протипожежними дверима ІІ типу між приміщенням операторської та електрощитовою (порушено п. 1.24 глави 1 Розділу IV ППБУ, згідно якого приміщення електрощитової повинно бути відокремлене від приміщення операторської протипожежними перегородками);

- електрощити, групові електрощитки в приміщеннях операторської не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки)(порушено п. 1.16 розділу IV ППБУ, згідно якого електрощити, групові електрощитки повинні оснащуватися схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки));

- відсутні пристрої захисту будівлі від прямих потраплянь блискавки та вторинних її проявів (порушено п. 1.21 розділу IV ППБУ глави 6 та 8 ДСТУ EN 62305-1:2012, ДСТУ EN 62305-2:2012, відповідно до якого будівлі повинні обладнуватися захистом від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів);

- підтримання експлуатаційної придатності (технічне обслуговування) автоматичної пожежної сигналізації не здійснюється відповідно до вимог технічної документації підприємств-виготовлювачів та затверджених регламентів робіт з технічного обслуговування, зокрема не укладено договір на проведення її технічного обслуговування з організацією, яка має відповідну ліцензію (порушено п. 1.4 розділ V ППБУ, згідно з яким підтримання експлуатаційної придатності (технічне обслуговування) автоматичної пожежної сигналізації повинно проводитись відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту");

- пожежний щит не забезпечено комплектом засобів пожежогасіння, а саме: вогнегасник - 3 шт., ящик з піском, протипожежне покривало, багор або лом та гак -2 шт., лопати - 3 шт., сокири - 2 шт. (порушено п. 2.2 розділ III ППБУ, пункт 3.11 розділу ППБУ, згідно з яким пожежні щити повинні забезпечуватись комплектом засобів пожежогасіння, а саме: вогнегасниками - 3 шт., ящиком з піском, протипожежним покривалом, багром або ломом та гаком - 2 шт., лопатами - 2 шт., сокирами - 2 шт);

- АЗС не оснащено гучномовним зв`язком (порушено пункт 10.5 розділу VI ППБУ, згідно з яким АЗС мають бути оснащені телефонним, гучномовним зв`язком);

- працівників не забезпечено придатними до застосування засобами радіаційного та хімічного захисту з розрахунку 1 фільтрувальний протигаз для захисту населення, респіратор на обличчя та додатково 2% загальної кількості працівників (порушено пункт 2 частини ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якого до обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту).

Апелянт наявність вказаних порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки не спростовує, разом з тим зазначає, що вказані порушення було усунуто після проведеної перевірки. На підтвердження своєї позиції, апелянтом до суду апеляційної інстанції було надано копію Акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №6 від 06 травня 2021 року (далі Акт №6 від 06 травня 2021 року), який до суду першої інстанції не надавався.

Згідно вимог ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вирішуючи питання щодо прийняття Акту №6 від 06 травня 2021 року як доказу по справі під час апеляційного провадження, колегія суддів враховує наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, приймаючи рішення по суті спору, виходив з того, що у відповідача була можливість усунути ряд виявлених порушень, проте станом на дату розгляду справи доказів, що підтверджують усунення ТОВ «Ярило Плюс» порушень не надано.

Водночас, згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2021 року (справа № 817/1269/17), принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує, в першу чергу тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, а також з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично жодних доказів, що стосуються предмету доказування у межах даної справи, окрім Акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №134 від 22.03.2021 року, матеріали справи не мстять.

Водночас, згідно висновків Верховного Суду, зокрема викладених у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №826/14758/17), поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним, однак це не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок.

Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 19 травня 2020 року (справа № 420/5156/18), згідно яких під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ч. 4 ст. 9 КАС України та висновкам Верховного Суду, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, не було вжито усіх заходів щодо витребування доказів та повного з`ясування обставин справи.

Таким чином, оскільки відомості, що містяться в Акті №6 від 06 травня 2021 року входять до предмету доказування у справі та фактично не з`ясовані судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне взяти до уваги Акт №6 від 06 травня 2021 року, наданий відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Так, як вбачається з вищевказаного Акту, у період з 05 травня 2021 року по 06 травня 2021 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а.

За результатами проведення перевірки було встановлено відсутність порушень вимог законодавства з боку відповідача, а також факт виконання відповідачем припису, виданого на усунення порушень, виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) стосовно відповідача у період з 19 по 22 березня 2021 року. Факт відсутності порушень на об`єкті відповідача визнається позивачем, про що свідчить зміст відзиву на апеляційну скаргу, наданого до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновками Акту №6 від 06 травня 2021 року підтверджується повне усунення порушень, виявлених під час проведення заходу державного нагляду (контролю) стосовно відповідача у період з 19 по 22 березня 2021 року, у тому числі тих, які створювали загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для висновку про відсутність підстав для застосування відносно відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи об`єкта за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Вознесенська, 73а.

Вирішуючи справу, колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 19 травня 2020 року (справа № 420/5156/18), згідно яких, у разі неврахування обставин, які існують на час ухвалення судового рішення, застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯРИЛО ПЛЮС» про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Кравець

Суддя: Л. Є. Зуєва