Справа № 161/12479/21
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/275/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Самсонюк Ю.Л.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Собковського С.М.,

представника відповідача - Літвака О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2021 на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Собковський С.М., до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН № 4170763 від 07.05.2021 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.05.2021 інспектором 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Радчук Я.В. прийнято постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4170763 від 07.05.2021, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1360 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 07.05.2021 о 02 год. 22 хв. позивач керуючи автомобілем марки Volvo S60, н.з. НОМЕР_1 , в м.Луцьку по вул. Карпенка-Карого, в районі будинку №28, здійснив зупинку транспортного засобу на місці під дорожнім знаком 5.38 «Місце стоянки автомобілів» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю» та позначеною дорожньою розміткою 1.30, чим порушив вимоги п. 33 Правил дорожнього руху України, порушення вимог дорожніх знаків.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до обгрунтувань позивача, того ж дня щодо нього було винесено ще одну постанову про те, що 07.05.2021 о 01 год. 47 хв. він як пішохід перейшов проїзну частину дороги поза пішохідним переходом, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, порушив п.4 ПДР, що кваліфіковано за ч.3 ст.127 КУпАП. Тому зазначає, що о 02 год. 22 хв. він не міг керувати будь-яким транспортним засобом, оскільки в цей час був затриманий працівниками поліції.

Вважає, що постанова винесена з грубим порушенням вимог законодавства, що регулює дорожній рух, переконаний, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, за відсутності жодних доказів, які б могли підтвердити його вину в скоєнні адміністративного правопорушення, а також його було свідомо позбавлено можливості користуватись усіма процесуальними правами, передбаченими Законом.

Окрім того, зауважено, що працівник поліції на неодноразові заяви, умисно та свідомо відмовився встановлювати особу, якій належить автомобіль, хто ним керував у момент паркування автомобіля у визначеному постановою місці. Переконаний, що доказів того, що саме він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та паркувався у працівників поліції немає. Наголосив, що за кермом автомобіля він не перебував, ним не керував, автомобіль йому не належить.

З урахуванням вказаного, вважає постанову, винесену поліцейським протиправною, відтак, такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 16.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

03.08.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, так як вважає, що позивачем не обгрунтовано причини пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

В судовому засіданні 03.08.2021 допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що транспортний засіб марки Volvo S60, н.з. НОМЕР_2 , належить йому на праві власності. У той день, 06.05.2021 він привіз товаришів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 близько 17 год. в Луцьк до Варшавського ринку на автомобілі Вольво, н.з. НОМЕР_1 . Позивача не перевозив. Товариші залишились, а він повернувся назад у село. О 01 год. 07.05.2021 вони до нього подзвонили та попросили забрати поблизу ТЦ «Караван» у Луцьку. Коли приїхав до місця призначення то побачив ОСОБА_1 , який переходив дорогу. Потім бачив як працівники поліції кладуть його на асфальт та одягають наручники. ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля у цей день.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що відпочивали в Луцьку з ОСОБА_1 . Коли мали повертатися додому, сівши в машину марки Вольво, побачив, що ОСОБА_1 працівники поліції повалили на асфальт та одягли наручники. Вказав, що за ними приїхав ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в той день не був за кермом. Після цього працівники поліції попросили його, ОСОБА_3 , вийти з машини. Коли ОСОБА_2 під`їхав до торгового центру, то залишив автомобіль навпроти парковки.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що відпочивали на день Св. Юрія у м.Луцьку, до міста їх привіз ОСОБА_2 та залишив біля Варшавського ринку. Вони пішли відпочивати в бар «Корчма», що біля вокзалу. Потім близько 01 год. 07.05.2021 зателефонували до ОСОБА_2 щоб їх забрати додому. Очікували на водія під мостом біля Варшавського ринку. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Вольво. Він та інші хлопці сиділи в машині, очікуючи поки ОСОБА_1 перейде дорогу, коли побачили, що ОСОБА_1 працівники поліції поклали на асфальт.

В судовому засіданні 05.08.2021 оглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля, які надані представником відповідача для приєднання до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.08.2021 допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила що у той день саме вона складала оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 .. Вказала, що 07.05.2021 під час патрулювання вул. Карпенка-Карого нею та іншим працівником поліції зі складу екіпажу було помічено автомобіль марки Вольво, водій якого зупинився у місці для зупинки та стоянки автомобілів для людей з інвалідністю. Під час реагування на дане правопорушення було виявлено, що водій, заглушивши автомобіль вийшов з-за керма, мав намір перейти дорогу до Варшавського ринку, після чого був зупиненний. Підійшовши до транспортного засобу, в салоні автомобіля було виявлено інших осіб з ознаками алкогольного сп`яніння, як і у ОСОБА_1 . Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, на що він відмовився. ОСОБА_8 особисто надав документи на автомобіль, діставши їх з бардачка автомобіля. Стверджує, що за кермом перебував ОСОБА_8 , оскільки вона особисто була свідком того, як останній виходив з-за керма автомобіля та переходив дорогу. Зазначила, що під час складання адміністративних матеріалів до неї підходив ОСОБА_3 та просив не складати щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів. Повідомила, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на авто марки Вольво їй було надано пасажиром ОСОБА_3 з бардачка автомобіля, а ОСОБА_1 надав посвідчення подія, однак не впевнена що це зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер.

ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_1 припаркував автомобіль близько 01 год. 45 хв. 07.05.2021, при складанні постанови можливо було допущено технічну помилку щодо часу вчинення правопорушення. Уточнено також, що спочатку ОСОБА_1 припаркував автомобіль у невстановленому місці, а вже потім переходив дорогу поза пішохідним переходом. Патрулювання здійснювала разом із ОСОБА_9 .

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Літвак О.І. заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити у їхньому задоволенні.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення свідків, позивача та інших учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Одночасно із позовною заявою, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду із позовом, яку мотивував тим, що у період з 11.05.2021 по 15.05.2021 лікувався амбулаторно, а в подальшому продовжував тривалий час знаходитись на самоізоляції у зв`язку із поганим самопочуттям.

На підтвердження причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивач надав копію довідки, виданої сімейним лікарем Колківської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 06.07.2021 (а.с.8).

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення"КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Зважаючи на вищенаведене, причини такого пропуску строку позивачем суд вважає поважними, подана заява про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із вищевказаним позовом підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід відмовити.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАН №4170763 від 07.05.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень (а. с. 5).

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volvo S60, н.з. НОМЕР_2 , 07.05.2021 о 02 год. 22 хв. у м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, в районі будинку №28, здійснив зупинку на місці для людей з інвалідністю, позначене дорожнім знаком 5.38, табличкою 7.17 та розміткою 1.30, чим порушив п.33 ПДР України (а.с.5).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, наданих представником відповідача, які були досліджені в судовому засіданні 05.08.2021, судом встановлено наступні обставини.

Так, з відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля №2021-08-03_13-35-32.mp4 вбачається, що о 01 год. 47 хв. 07.05.2021 зі сторони припаркованого по вул. Карпенка-Карого у м.Луцьку в районі ТЦ «Караван» автомобіля марки Вольво, н.з. НОМЕР_2 , відходить особа чоловічої статі та переходить дорогу поза пішохідним переходом на протилежну сторону вулиці, після чого її зупиняють працівники патрульної поліції на службовому автомобілі.

В подальшому на відеозаписах з нагрудних камер ZM03028, ZM0331 та ZM0334 зафіксовано як вийшовши зі службового автомобіля, патрульні поліцейські підходять до чоловіка, що переходив дорогу, та супроводжують його назад на інший бік вулиці до припаркованого автомобіля. На запитання працівників поліції, останній відповідав, що просто переходив дорогу, та не розуміє на який транспортний засіб у нього просять пред`явити документи. Документів, які посвідчують особу особою у нього не було.

На відеозаписі з нагрудної камери ZM03028 також зафіксовано, як о 01 год. 49 хв. працівник поліції запитує у пасажира, який знаходився на передньому пасажирському сидінні, про те, де знаходяться документи на автомобіль, на що йому останній пояснив, що не знає. Після цього поліцейський сказав пасажиру шукати документи в бардачку, на що пасажир не відреагував.

Окрім того на відеозаписах з нагрудних камер зафіксовано як ОСОБА_1 , особу якого було встановлення під час адміністративного затримання, відмовляється від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння (а.с.38).

Таким чином, з відеозаписів з відеореєстратора та нагрудних камер встановити, що ОСОБА_1 вийшов саме з автомобіля з сидіння водія та що саме він керував транспортним засобом у момент зупинки транспортного засобу, а також здійснював паркування автомобіля у забороненому місці, суду не видається можливим.

Дана обставина, а також свідчення ОСОБА_7 спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні 03.08.2021, відповідно до яких, транспортним засобом у той день керував ОСОБА_2 , який є власником автомобіля, а не ОСОБА_1 .

Окрім того, судом не приймаються до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 особисто надав документи на автомобіль, діставши їх з бардачка автомобіля, оскільки вони не узгоджуться з поясненнями, наданими нею ж пізніше на запитання представника позивача, в яких було вказано, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу їй було надано пасажиром ОСОБА_3 з бардачка автомобіля, а ОСОБА_1 надав посвідчення подія, а також не узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських ZM03028, ZM0331 та ZM0334.

З долученої до матеріалів справи представником відповідача фотокопії встановлено, що під дорожнім знаком 5.38 «Місце стоянки автомобілів» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю» розташований автомобіль марки Вольво, н.з. НОМЕР_2 , однак даним фото не зафіксовано водія такого транспортного засобу, а також дату та час здійснення такої фотофіксації, тому така фотокопія не може вважатися доказом того, що ОСОБА_1 порушено визначені оскаржуваною постановою положення ПДР (а.с.40).

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до постанови серії ЕАН №4170793 від 07.05.2021 ОСОБА_1 о 01 год. 47 хв. у м. Луцьк по вул. Карпека-Карого, в районі будинку №28, будучи пішоходом, перейшов проїзну частину дороги поза пішохідним переходом, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.4 ПДР України, що кваліфіковано за ч.3 ст.127 КУпАП (а.с.6).

Згідно відеозаписів з нагрудної камери ZM0334 о 02 год. 29 хв. працівниками поліції здійснювалось оформлення адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.38).

Таким чином, час вчинення провопорушення, який зазначено у постанові, що оскаржується, не відповідає дійсним обставинам справи, так о 01 год. 47 хв. ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час переходу поза пішохідним переходом через вул. Карпенка-Карого в районі будинку №28, що підтверджується відеозаписами з відеореєстратора службового патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських.

Таким чином, час вчинення адміністративного правопорушення згідно постанови серії ЕАН №410763 - 07.05.2021 02:22:32, вказаний інспектором Радчук Я.В., не відповідає фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП не надано.

З врахуванням конституційного принципу правової держави та виходячи з положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАН № 4170763 від 07.05.2021 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 139, 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити строк на оскарження постанови до адміністративного суду.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Радчук Яни Валентинівни серії ЕАН № 417076 від 07.05.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.08.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк