Справа № 947/12872/21
Суддя: Маломуж А. І.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/126/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), третя особа - Капітан поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Руденко Іван Анатолійович (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Одеській області, третя особа - Капітан поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Руденко Іван Анатолійович, про скасування постанови серії ДПО18 № 953990 від 17.04.2021. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.04.2021 року капітаном поліції Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Руденко Іваном Анатолійовичем складено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови суть правопорушення полягає в тому, що водій здійснив зупинку та стоянку на місці для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, що є порушенням вимог ПДР України. Працівнику управління патрульної поліції Одеської області Руденко Івану Анатолійовичу було представлено наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_3 , водійське посвідчення, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 894501, посвідчення інваліда ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , копію паспорта ОСОБА_3 . Данні докази в сукупності та в цілому спростовують вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу викликало супротив інспектора, неадекватну поведінку, та спричинило виклик ОСОБА_3 швидку допомогу та погіршення стану здоров`я. Позивач вважає постанову відповідача незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2021 року адміністративний позов був прийнятий до розгляду та призначено справу до слухання в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача УПП в Одеській області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Третя особа - Капітан поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Руденко Іван Анатолійович в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, пояснення на позов не надав.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, 17.04.2021 року інспектором взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Руденко Іваном Анатолійовичем було складено постанову серії ДПО18 № 953990 від 17.04.2021 , з якої вбачається, що 16 квітня 2021 року о 14 год. 17 хв. за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ілічанка, вул. Паустовського, 14, виявлено транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150» , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, громадянина ОСОБА_1 , який здійснив зупинку та стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 (позначення місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю») та керував вищезазначеним транспортним засобом з розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» не являючись таким та не здійснюючи перевезення особи з інвалідністю, чим порушив п. 30.3 ґ) та п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України.

Як убачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №894501 ОСОБА_4 має статус інваліда 2 групи, інвалідність встановлена безстроково.

Із переглянутого відеозаписів, наданого відповідачем, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу інспектором поліції, особа з інвалідністю не була присутня у зупиненому транспортному засобі, а під`їхала пізніше.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до частини 5статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно до положень пункту 8.5.1 Правил горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до пункту 1.30 розділу 34 Правил дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Згідно до вимог пункту 30.3 (ґ) Правил на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки (додаток 4): "Водій з інвалідністю" - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Відповідно до вимог частини 6 статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Частиною 5 статті 122 КУпАП, чинною станом на час притягнення до адміністративної відповідальності позивача, передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи справу суд бере до уваги той факт, що пояснення позивача, які були надані ним 16.04.2021 року капітану поліції Руденку І.А. під час зупинки транспортного засобу, містять інформацію стосовно того, що донька позивача, яка є особою з інвалідністю на даний час знаходиться на аналізах, в транспортному засобі її не було, та вбачається, як позивач дзвонить доньці, та говорить їй. Що вона брала таксі та їхала до нього.

В подальшому, як видно на відеозаписі «4» громадянин ОСОБА_1 повідомляє, що він буде заявляти клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення адвоката. В той час, коли громадянин ОСОБА_1 складав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю залучення адвоката, до транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» реєстраційний номер НОМЕР_2 підійшла дівчина та сіла на заднє сидіння даного транспортного засобу, якій згодом було викликано швидку допомогу. Після чого громадянин ОСОБА_1 повідомив інспектору, що наразі в транспортному засобі знаходиться особа з інвалідністю. Однак, інспектор повідомив, що зупинку транспортного засобу, яким керував громадянин ОСОБА_1 було здійснено у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом «TOYOTA LAND CRUISER 150» реєстраційний номер НОМЕР_2 з розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» не є особою з інвалідністю та не є особою, яка перевозить особу з інвалідністю, а той факт, що наразі у вищезазначеному транспортному засобі знаходиться інвалід не звільняє його від відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він вчинив раніше, а саме до того, як до транспортного засобу сіла особа з інвалідністю (відеозапис «4») (часові рамки 10 хв. 07 сек. - 10 хв. 22 сек.).

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому міститься розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» не являючись такою особою, та у зв`язку з тим, що в транспортному засобі була відсутня особа з інвалідністю, громадянин ОСОБА_1 не мав право використовувати вищезазначений розпізнавальний знак.

За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 14.03.2018 у справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи викладені обставини, суд критично ставиться до доводів позивача стосовно факту здійснення стоянки на місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30, його дружиною, оскільки жодних належних доказів на підтвердження такого факту не надано, а встановлені обставини справи свідчать про зворотне.

Крім того, враховуючи викладені обставини та аналізуючи наведені законодавчі норми, суд зазначає, що сам по собі факт здійснення зупинки та стоянки особою яка перевозить осіб з інвалідністю без встановленого на транспортному засобі відповідного розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», а також без наявності відповідних документів на підтвердження інвалідності особи, та без особи з інвалідністю у транспортному засобі не надає права користуватися відповідними перевагами, зокрема займати відповідні паркувальні місця. З одного боку такі вимоги встановлені законодавцем для можливості ідентифікації транспортних засобів осіб, які мають право займати вищезазначені місця та користуватися перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. З іншого боку щоб зменшити факти зловживання даними перевагами з боку інших водіїв, які безпідставно займають вказані місця, вводять в оману громадян, поліцейських та позбавляють можливості користуватися цими паркувальними місцями особами, яким вони дійсно потрібні та саме для яких такі місця передбачені.

Досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі відеозаписи надані представником відповідача, дають суду достатні підстави вважати, що позивач, здійснив зупинку та стоянку на місці, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.30 (водій з інвалідністю), при цьому не перевозив осіб з інвалідністю та не мав відповідного документа, що підтверджує його інвалідність, чим порушив пункт 8.5.1 Правил (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки), що свідчить про правомірність дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини п`ятої статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн відповідно до винесеної постанови серії ДПО18 № 953990 від 17.04.2021, а відтак і відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 2,8-10,77,241-246,250,268,269,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), третя особа - Капітан поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Руденко Іван Анатолійович (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), про скасування постанови серії ДПО18 № 953990 від 17.04.2021 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання П`ятому апеляційному адміністративному суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.