Справа № 240/14714/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

26 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/14714/21

категорія 108030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

секретар судового засідання Кузьмич О.В.,

за участю: представника відповідача Юхимчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф Гербачевського" Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" звернулося до суду з даним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення тендерного комітету щодо відміни рішення щодо визначення переможцем та відхилення тендерної пропозиції Учасника від 29 червня 2021 року оформленого протоколом №250.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі.

Представник позивача та представник третьої особи в судове засідання не прибули, до суду направили клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського Житомирської обласної ради 21.05.2021 року розпочато процедуру закупівлі (відкриті торги) ідентифікатор закупівлі UА -2021-05-21-001381-с.

ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" виявило бажання взяти участь у відповідному тендері та згідно з тендерною документацією подало тендерну пропозицію. Предмет закупівлі ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія.

Відбулася закупівля електричної енергії, згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія (UА -2021-05-21 -001381-с.) від 21.05.2021 року) на загальну суму 3750 000, 00 грн. (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок ) з ПДВ.

09.06.2021 ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" тендерна пропозиція після аукціону - 2149071,00 грн. з ПДВ, був визнаний переможцем.

Рішенням тендерного комітету від 29.06.2021, оформленого протоколом № 250 вирішено:

1. Відмінити рішення щодо визначення переможцем ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ", тендерна пропозиція після аукціону 2149071,00 грн. з ПДВ, по процедурі закупівлі- відкриті торги, на закупівлю товарів, код згідно ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія.

2. Відхилити та дискваліфікувати тендерну пропозицію ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" (код ЄРДПОУ 42848238), по процедурі закупівлі відкриті торги, на закупівлю товарів код згідно ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія на загальну суму 3 750 000, 00 грн. (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок ) з ПДВ на підставі:

- абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 31 «відхилення тендерних пропозицій» Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: не надав у спосіб зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону.

3. Розглянути наступну тендерну пропозицію з переліку учасників, а саме ТОВ «ЖИТОМИРГA3 ЗБУТ» ( код ЄДРПОУ - 39577504) тендерна пропозиція після аукціону - 2 149 072, 00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Предметом спору у даній справі, як вже було зазначено, є рішення тендерного комітету про відміну рішення щодо визначення переможця та відхилення та дискваліфікацію тендерної пропозиції про процедурі закупівлі.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому слід зазначити, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Більш того, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та (або) інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі та визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть, тобто зміст, і характер даного спору.

Відповідно до статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Водночас, згідно пункту 7 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

Отже, як норми Господарського процесуального кодексу України, так і норми Кодексу адміністративного судочинства України передбачають розгляд окремих категорій справ за участю органу державної влади - Антимонопольного комітету України поза межами адміністративного судочинства.

Однак, як слідує з матеріалів справи 01 липня 2021 року за № UA-2021-05- 21-001381-с.bЗ позивач звернувся із скаргою до постійно діючої колегії Антимонопольного комітету України, щодо порушення Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради порядку проведення процедури закупівлі -"ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія (Електрична енергія), оголошення № UA-2021-05-21-001381-с про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, рішення про прийняття до розгляду скарги №15040-р/пк-пз від 05.07.2021р.

Відповідач, відповідно до частини шістнадцятої статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» подав заперечення проти аргументів ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ", наведених у скарзі.

Викладені у запереченні факти, рішенням Антимонопольного комітету № 16149- р /пк-пз від 14.07.2021 року, визнано такими що відповідають вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», та відмовлено у задоволенні скарги №UA-2021-05-21-001381-с.bЗ ТОВ "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ".

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі №918/843/17 зазначила, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини, які встановлені судом, та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку, що даний позов спрямований на захист прав у сфері господарських правовідносин, а не публічно - правових відносин, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/14714/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальна компанія ПОДІЛЛЯ" до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф Гербачевського" Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Липа

Повний текст ухвали складено 01.09.2021