Справа № 640/29941/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Київ № 640/29941/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (02121, м.Київ, Харківське шосе, 201-203, літ.2А, ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі також - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м.Києві (далі також - відповідач, контролюючий орган), у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 10.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з висновками акту перевірки, на яких ґрунтується спірне податкове повідомлення-рішення, він не погоджується, а останнє прийнято контролюючим органом неправомірно та без урахування поданого платником податків уточнюючого розрахунку до податкової декларації.

Також зазначає, що відповідачем здійснено камеральну перевірку в порушення вимог ст.75 ПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у поданому відзиві на позов проти позову заперечував, та зазначив про правомірність прийнятого ППР, висновуючись на тому, що встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що з 22.09.2020 р. по 16.10.2020 р. відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VІ, зі змінами та доповненнями, в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (поточна назва ТОВ «Авіакомпанія Скайап») з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 р. (податкова декларація з ПДВ від 21.09.2020 р.) , задекларованої у розмірі 412 887 613,00 грн. за ставкою 0% від сум відображених в ЄРПН.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 16.10.2020 №919/26-15-43-02/41403314, згідно з висновком якого, камеральною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Авіакомпанія Скайап» п.187.1 ст.187, п.200.4 ст.200 ПК України та вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 "за №159/28289 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 25 травня 2016 року №503), у зв`язку з чим встановлено відсутність права на отримання заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2020 у розмірі 936 711,00 грн.

Виявивши технічні помилки, що містилися у декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року від 21.09.2020 р. позивач направив до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виявленням самостійно виявлених помилок з уточнюючим розрахунком суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до декларації за серпень 2020 року.

Тобто, платник податків, фактично, до отримання акту камеральної перевірки від 16.10.2020 №919/26-15-43-02/41403314 та податкового повідомлення - рішення №2 від 10.11.2020 самостійно виявив та виправив помилки, які були допущені у декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року та які стали підставою для твердження про відсутність права на бюджетне відшкодування у розмірі 936 711,00 грн., шляхом направлення до контролюючого органу 21.09.2020 р. уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виявленням самостійно виявлених помилок з уточнюючим розрахунком суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до декларації за серпень 2020 року, який було прийнято контролюючим органом.

Листом ГУ ДПС від 06.11.2020 року № 139/Ж12/26-15-04-02-14 «Щодо результатів розгляду заперечень до акту камеральної перевірки від 16.10.2020 №919/26-15-43-02/41403314», позивача було повідомлено, що заперечення розглянуті, було враховано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за серпень 2020 року, в якому усунуто порушення, що встановлено актом камеральної перевірки, а саме: відсутність права на отримання заявленої суми бюджетного відшкодування у розмірі 936 711,00 грн.

Разом з цим, у листі вказано, що платником не подано жодного підтверджуючого документу фактичної сплати отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України відповідно до вимог п.200.4 ст.200 ПК України. Аналогічне відображене в акті камеральної перевірки від 16.10.2020 ( п.3.5).

Як вбачається з матеріалів справи платіжне доручення від 25.06.2020 р. №12113 на суму 12 034 368,00 грн. (признач платежу 350;41403314; передоплата за митне оформлення) не прийнято контролюючим органом до уваги та спростовує вище наведене щодо відсутності фактичної сплати отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України відповідно до вимог п.200.4 ст.200 ПК України.

Податковим повідомленням-рішенням, прийнятим ГУ ДПС від 10.11.2020 року №2, визначено суму на яку відмовлено у праві на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 936 711,00 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, камеральна перевірка є окремим самостійним видом перевірок і не належить ні до планових, ні до позапланових.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зазначено норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Тому у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Отже, суд погоджується з позицією позивача про наявність підстав для задоволення позову, оскільки платником податків відкориговані дані по декларації за серпень 2020 року шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань до моменту прийняття податкового повідомлення-рішення.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 820/5299/17.

У відповідності зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

В ході розгляду справи відповідач не довів належними та допустимими, достатніми та достовірними в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказами, що при прийнятті оскаржуваного рішення ним було враховано поданий позивачем уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виявленням самостійно виявлених помилок з уточнюючим розрахунком суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до декларації за серпень 2020 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача до ГУ ДПС у м. Києві про скасування податкового повідомлення - рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (02121, м.Київ, Харківське шосе, 201-203, літ.2А, ) - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» відмовлено у праві на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 936 711,00 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (02121, м.Київ, Харківське шосе, 201-203, літ.2А, ) сплачену суму судового збору в розмірі 14 050,66 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятдесят грн. 66 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Позивач: ТОВ «Авіакомпанія Скайап» (02121, м.Київ, Харківське шосе, 201-203, літ.2А, );

Відповідач: ГУ ДПС у м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій