Справа № 418/2303/21
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/2303/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2021 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

представника відповідача Медвідя Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних, старшого техніка ВПС «Мілове» ім. В. Банних майстра сержанта Приходька Сергія Миколайовича та до 3-го прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України про скасування постанови № 016627 від 16.07.2021 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову № 016627 від 16.07.2021 року винесену старшим техніком віпс (тип А) ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних сержантом Приходько С.М. відносно нього за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а провадження у адміністративній справі закрити.

Свій адміністративний позов обґрунтовує тим, що 16.07.2021 року постановою про накладання адміністративного стягнення № 016627, яку склав старший технік ВПС «Мілове» ім. В. Банних сержанта Приходька С.М., його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Згідно постанови слід, що 16.07.2021 року о 10:50 в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю виявлено громадянина України ОСОБА_1 який відповідно до інформації наявної в базі даних Державної прикордонної служби України 07.08.2019 року виїхав з КТ України до ТОТ України через КПВВ «Новотроїцьке». Особою надано письмові пояснення, в яких він зазначив, що 15.07.2021 року близько 15:00 здійснив виїзд з ТОТ України до Російської Федерації на напрямку н.п. Успенка (ТОТ) н.п. Матвєєв Курган (РФ) в районі н.п. Успенка та також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутні інформація про виїзд його з ТОТ України через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815 «Про порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Однак з постановою про накладання адміністративного стягнення позивач не згоден та наполягає на скасуванні оскільки розгляд справи відбувався дуже поверхнево та формально. А саме: під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено низку порушень діючого законодавства. Постанова позивачу не проголошувалась, права були роз`яснені вже після накладення стягнення. Не були виявлені обставини які підлягають обов`язковому вивченню та які виключають адміністративну відповідальність, не взяті до уваги пояснення позивача, а також не з`ясовані інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою. Внаслідок чого при винесенні постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначенні адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування яких особа яка складала постанову дійшла до висновку про вину позивача.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. У своєї заяві повідомив про можливість розгляду позовної заяви без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача від ВПС «Мілове імені Віктора Банних до судового засідання не з`явився був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. Відзиву з запереченнями проти адміністративного позову надано не було.

Відповідач старший технік ВІПС (тип А) ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних (в/ч 9938) майстер сержант ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. Відзив з запереченнями надано не було.

Представник відповідача від 3-го прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса Медвідь Ю.Г. просив провести судове засідання без фіксування технічними засобами у порядку ст.229 КАС України, позовні вимоги не визнав .

Крім того був наданий відзив з запереченнями проти адміністративного позову у якому начальник 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса Юрій Петрів просив у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовити пославшись на те, що ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що в`їзд осіб переміщення товарів на тимчасово окуповану території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17.07.2019 року через здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього порядку. 16 липня 2021 року на ділянці проведення операції об`єднаних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонували усі визначені КПВВ про що наявна інформація в інтернет виданнях та на сайтах операції об`єднаних сил, Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів у зв`язку з чим позивач мав фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з тимчасово окупованих територій України. Позивач перетинаючи державного кордону України з території Російської Федерації в пункті пропуску «Мілове» пояснив, що 15 липня 2021року перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої територією України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску «Успенка», чим порушив порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях. Під час надання пояснень позивач не виказував будь яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надав будь яких документів, які звільняли позивача від адміністративної відповідальності або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна заява позивача про доведення її права на отримання безоплатної правової допомоги. Даною заявою позивач відмовилася від правової допомоги та бажав захищати себе особисто. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також наявна пам`ятка якою до позивача доведені положення ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були враховані обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, щире розкаяння винного та винесено мінімальне стягнення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач знає порядок виїзду з тимчасово окупованої території України однак навмисно порушив визначений порядок. Відповідно до наказу МВС від 18.09.2013 року № 898 «Про затвердження Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення» позивачу було роз`яснено у графі 3 в якої зазначені правові наслідки невиконання стягнення які не впливають на кваліфікацію дій позивача при порушені порядку виїзду з тимчасово окупованої території України на територію Російської Федерації.

У відзиві було заявлене клопотання про допит свідка який виявив скоєне позивачем правопорушення. Стосовно ст.162 КАС України «У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову» однак не зважаючи на це одним з пунктів у відзиву було заявлено клопотання. Суд приходить до висновку, що клопотання про виклик свідків яке прямо вказано у відзиву не підлягає розгляду оскільки воно подається окремим процесуальним документом де повинно бути вказано прізвище свідка його місце проживання а також суть його допиту та розглядається в порядку, встановленому КАС У;країни. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Дослідивши матеріли справи, а саме копію постанови про накладання адміністративного стягнення № 016627 від 16.07.2021 року відносно позивача, копію паспорт та картку фізичної особи-платника податків позивача слід прийти до думки про можливе задоволення позовних вимог, оскільки:

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП слід що, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ст. 278 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як слід з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 17 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян; установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена шкода (стаття 18 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінюючи надані докази керується ст. 90 КАС України з якої слід, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як слід з ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Норма цього закону відсилає до нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій» визначена Постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17.07.2019 року.

Відповідно до п. 3 згаданого Порядку в`їзду/виїзду осіб та транспортних засобів за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Відповідачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності їх дій з прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і на спростування адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України слід, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову.

Визнання позивачем себе винним у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладання на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правильність прийнятого рішення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Оскільки доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, не встановлено, і відповідачем не доведено перед судом порушення позивача порядку в`їзду на тимчасово окуповану території України та виїзду з неї і п. 3 Порядку виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 454гривень та задоволено позовні вимоги .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України слід, що у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав судові витрати понесені позивачем які становлять 454 гривень підлягають поверненню позивачу.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 222-1, 247, 251, 258, 286 КУпАП, ст. 33, 55 Конституції України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 016627 від 16.07.2021 року винесену старшим техніком ВІПС (тип А) ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних (в/ч 9938) майстер сержантом Приходько Сергієм Миколайовичем відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.

Стягнути з 3-го прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір у сумі 454,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С.І. Чехов