Справа № 420/4537/20
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4537/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Зуєва Л.Є.

суддів: Коваля М.П. , Кравця О.О.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 р. у справі № 420/4537/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОМОФАСТ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 р. адміністративний позов задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подали апеляційну скаргу, в якій просить замінити відповідача у справі. До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому апелянт просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними; поновити Головному управлінню ДПС в Одеській області пропущений строк для подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року; відкрити апеляційне провадження за скаргою Головного управлінню ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 р.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду.

27.08.2021 р. надійшла заява про поновлення строку подання апеляційної скарги.

Дослідивши клопотання про поновлення строку та обставини справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду було ухвалено у відкритому судовому засіданні 01.03.2021 р.

На зазначене рішення суду першої інстанції Головним управлінням ДПС в Одеській області 29.03.2021 р. подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 року апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області була залишена без руху у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги та надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 р. у зв`язку з неусуненням недоліків, повернуто апелянту.

Копія вищезазначеної ухвали про повернення апеляційної скарги отримана представником Головного управління ДПС в Одеській області наручно 27.04.2021 р. (а.с. 199-200).

Повторно апеляційну скаргу Головним управлінням ДПС в Одеській області подано до суду першої інстанції 03.08.2021 р.

До апеляційної скарги, крім іншого, додано копію платіжного доручення № 1066 від 27 травня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 3153 грн.

Також, апелянтом надано суду до апеляційної скарги та на вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому апелянт просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку зазначається, що апелянтом було у строки встановленні КАС України оскаржено рішення суду першої інстанції, однак судовий ззбір не було сплачено. Апелянт зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області було реорганізовано та враховуючи вищезазначене, була наявна проблема з бюджетним забезпеченням витрат на сплату судового збору.

Апелянт зазначає, що вживав всі вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування на сплату судового збору.

Однак, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

В свою чергу апелянт зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області 27.05.2021 року було сплачено судовий збір у сумі 3153 грн., згідно платіжного доручення №1066.

ГУДПС в Одеській області зазначає, що контролюючий орган був позбавлений можливості виконати вимоги КАС України, що полягають у сплаті судового збору за подання апеляційної скарги із-за фактично відсутнього затвердженого кошторису ГУ ДПС в Одеській області що фактично є тягарем для відповідача та дана обставина унеможливлює подальше апеляційне оскарження по цій справі.

З огляду на зазначене, ГУ ДПС в Одеській області, з урахуванням наявності нереалізованого бажання здійснити апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року по справі № 420/4537/20 вживав всі вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування саме на цю справу, оскільки наявних коштів було недостатньо для оскарження рішень судів по справах, що знаходяться у провадженні контролюючого органу.

Таким чином було прийняте рішення про сплату судового збору по цій справі.

З огляду на вищезазначене, лише 27.05.2021 року у найкоротший можливий строк, платіжним дорученням № 1066 було здійснено сплату судового збору за апеляційне оскарження даної справи в повному обсязі.

Таким чином, з огляду на визначені вимоги процесуального законодавства, у скаржника наявне право на продовжені строки, визначені чинними приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянт звертає увагу на постановою Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі №820/1212/17 в якій зазначається, що закон не виключає можливість поновлення суб`єкту владних повноважень процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного через фінансову неспроможність сплатити судовий збір.

Також, апелянт зазначає про те, що на території України введено карантині обмеження, які ускладнюють роботу державного органу.

Однак, колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта не поважними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що повторне звернення до суду з апеляційною скаргою зумовлено поверненням ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 року апеляційної скарги через не сплату судового збору.

Слід зазначити, що фінансування суб`єктів владних повноважень має відбуватись своєчасно і в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді, при цьому останні не позбавлені можливості протягом усього бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету і мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору.

Окрім цього пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Відтак держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Тому, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року справа №804/958/17.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає не достатніми такі причини пропуску строку, як відсутність належного фінансування державного органу для сплати судового збору.

Щодо посилання апелянта, як на підставу для поновлення строку на те, що строк який встановлює суд у своєму рішенні не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) від 30 березня 2020 року № 540-ІХ внесено зміни у КАС України, а саме: розділ VI Прикінцеві положення доповнено пунктом 3 такого змісту: 3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239, від 22.04.2020 року №291, від 04.05.2020 року №332, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500 строк карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

Згідно п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, яка діє на момент закінчення установленого строку) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зміни у наведені положення адміністративного процесуального законодавства внесені Законом України від 18.06.2020 року №731-IX, відповідно до п. 2 Розділу ІІ якого процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року №731-IX опубліковано 16.07.2020 року у виданнях "Голос України" за №119-120 та "Урядовий кур`єр" за №135 та набрав чинності 17.07.2020 року, а отже передбачений Законом 20-денний строк завершений 06.08.2020 року, а оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 01.03.2021 року.

Також, судова колегія звертає увагу, що апеляційну скаргу було повернуто 26.04.2021 р., копію ухвали суду про повернення апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області отримали 27.04.2021 р., проте повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся 03.08.2021 р., тобто більше ніж через чотири місяці після повернення апеляційної скарги та через п`ять місяців після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Що стосується посилань апелянта на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі № 820/1212/17, суд не враховує висновки Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові, оскільки у справі, що розглядалась Верховним Судом розмір судового збору складав більше трьох міліонів гривень (3200807,54 грн.), який набагато більший ніж сума судового збору, визначена апелянту в даній справі.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлюється лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про те, що пропуск строку апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Таким чином, зазначений період часу, протягом якого відповідач не подавав апеляційну скаргу є явно перебільшеним для вчинення такої дії і неспіврозмірним із процесуальним строком, встановленим для апеляційного оскарження судового рішення, наведені апелянтом підстави пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою визнанні судом не поважними, інших підстав неможливості звернутись до суду вчасно апелянтом на вимогу ухвали суду не надано.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання ГУ ДПС в Одеській області про поновлення пропущеного строку задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 р. - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Зуєва Л.Є.
Судді Коваль М.П. Кравець О.О.