Справа № 723/1077/21
Суддя: Пташник А. М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/1077/21
Провадження № 2-а/723/1714/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Пташник А.М. в порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: Ватаманюк Юрій Миколайович, до т.в.о. заступника командира роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта Коропецької Катерини Миколаївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Ватаманюк Ю.М., звернулася з адміністративним позовом до т.в.о. заступника командира роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта Коропецької К.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі. Зазначає, що відповідач вказаною постановою встановила, що 19.02.2021 р. о 23-05 год. область Чернівецька по вул. Миколаївська, 32б ОСОБА_1 переходила проїзну частину поза лінією переходу, чим порушила п. 4,7 Правил дорожнього руху. Однак в постанові не вказано місце вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення. Як вбачається із постанови, вказано лише область Чернівецька і вул. Миколаївська, 32 Б. А який населений пункт відповідач не зазначила.

Також, у постанові не визначено докази, на підставі яких відповідач посилається.

Ч.3 ст. 127 КУпАП визначає стан алкогольного сп`яніння. В той же час у постанові у графі «До постанови додаються», зазначено лише відео. У постанові відсутній акт на стан алкогольного сп`яніння.

Позивач просить скасувати постанову серії ДП18 №781391 по справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2021 р. за ч.3 ст.127 КУпАП, провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представником відповідача за довіреністю Бойчук М.Л. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на необґрунтованість позовних вимог. З матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 19.02.2021 року поліцейськими під час патрулювання, було виявлено, що в м. Чернівці, по вул. Миколаївська, 32Б пішохід перейшов проїзгіу частину поза межами пішохідного переходу, в стані сп`яніння; чим порушив пункт 4.7 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах. у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону Правил дорожньогдруху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху:

У відповідності до п. 4.14. Пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку

Поліцейський представився Позивачеві та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи. яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Додаткові положення статей 307 та 308 КУпАП надруковані в тексті постанови під пунктом № 9 (підтверджується копією постанови серія ДП18 №781391 від 19.02.2021).

Встановивши факт Вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.127 КУпАП поліцейським, було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу

Негайно, після закінчення розгляду справи, поліцейський відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ДП18 №781391 від 19.02.2021. Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови була вручена під розписку Позивачу.

Позивач не надав жодних доказів які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

На думку сторони відповідача витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт. Послуги адвоката не можуть коштувати 4700 гривень, за підготовку позову, метою якого є скасування постанови про адміністративне правопорушення. При визначенні суми відшкодування суд. Має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Необхідно зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Сторони в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомила.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України судом проведено розгляд справи у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 19.02.2021 р. т.в.о. заступника командира роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, старшим лейтенантом Коропецькою К.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №781391, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.127 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 19.02.2021 року о 23-05 год. по Миколаївська, 32 Б, переходила проїзну частину поза лінією переходу, чим порушила п. 4,7 Правил дорожнього руху, передбачене ч. 3 ст. 127 КУпАП.

При цьому не зазначено назву населеного пункту, де скоєно правопорушення.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських, що долучений до відзиву на позов вбачається, що відеозапис розпочинається з фіксації спілкування поліцейськими з ОСОБА_1 , яка сперечається, не погоджується з вимогами поліцейських, останні за допомогою примусових заходів, на службовому автомобілі доставляють її до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, від якого позивачка відмовляється, а в подальшому доставляють її до приміщення органу поліції, де оформляються адміністративні матеріали. Однак вказаний відеозапис не містить фіксації обставин правопорушення, зазначених в оскаржуваній постанові.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі по ч.1 ст. 178 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини третя статті 127 КупАП ті самі порушення, вчинені особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, які перебувають у стані сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КУпАП, зафіксовано в оскаржуваній постанові.

Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17 помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На думку суду, наданий відповідачем відеозапис подій не є доказом вчинення позивачем правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, так як він не містить фіксації переходу проїзної частини поза лінією переходу. На зазначеному відеозаписі взагалі не зафіксовано поведінки позивачки під час вчинення правопорушення, а лише зафіксовано її поведінку під час спілкування з працівниками поліції, перебування у службовому автомобілі, медичному закладі, приміщенні органу поліції.

Позивач заперечує вчинення нею адміністративного правопорушення за ч.3 ст.127 КУпАП.

Таким чином, відповідачем має бути доведено, що позивач перейшла проїзну частину поза лінією переходу.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження конкретних фактичних дій позивачем, припинення яких здійснювали поліцейські. Реакція позивачки на вимоги поліцейських може містити склад інших правопорушень, однак правопорушення за ч.3 ст.127 КУпАП має бути скоєним до його виявлення (припинення) працівниками поліції, і обставини такого правопорушення мають бути підтверджені доказами, в тому числі фіксацією технічними засобами до його припинення поліцейськими.

Виходячи з викладеного, суд вважає недоведеним вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 127 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 454 грн., який підлягає стягненню на її користь в порядку ст.139 КАС України.

Щодо витрат на правову допомогу, то в позовній заяві зазначено їх розмір 4700 грн., включаючи участь адвоката в судових засіданнях. До позовної заяви додано копії двох чеків (квитанцій), виданих адвокатом Ватаманюком Ю.М. на суму 2500 грн. за надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань та на суму 1600 грн. за складання процесуальних документів.

Однак позивачкою не надано суду договір про надання правничої допомоги та доказів на підтвердження наданих юридичних послуг і виконаних робіт, що позбавляє суд можливості встановити, чи зазначені в чеках послуги були надані адвокатом в межах даного адміністративного позову та визначити обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, його співмірність обсягу послуг, з огляду й на те, що відповідач заперечує таку співмірність.

Таким чином, за відсутності належного підтвердження та доведення витрат на правничу допомогу, вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,6,7,9,77,78,134,139, 244-246,268,272 КАС України, суд, -

ухвалив:

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №781391 від 19 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 127 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.127 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя