Справа № 200/9511/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 р. Справа№200/9511/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70)

про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання дій відповідача щодо відмови в компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі протиправними, визнання неправомірним та скасування рішення від 21 квітня 2021 року № 452/248, зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язання відповідача внести відповідні записи до трудової книжки позивача.

Ухвалою від 30 липня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/9511/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У позовній заяві позивач зазначає, що отримала рішення відповідача № 452/248 від 21 квітня 2021 року про те, що позивач не має права на допомогу, а саме компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з таких підстав: «Згідно п.2 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, - компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду, посилаючись на те, що згідно інформації, отриманої від територіального центру соціального обслуговування Центрального району м. Маріуполя, гр. ОСОБА_2 з 2014 року перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома.». Вважає рішення протиправним та таким, що порушує її права. Крім того, зазначає, що до стажу роботи зараховується час догляду, зокрема, за пенсіонером, який за висновками медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів від 23.09.2020 № 859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" дана постанова набирає чинності з дня її опублікування (тобто з 25.09.2020) і застосовується з 1 січня 2020 року для осіб, які звернуться за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, протягом 60 календарних днів із дня опублікування цієї постанови, крім підпункту 2 пункту 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду па непрофесійній основі, затвердженого зазначеною постановою, який набирає чинності з 1 січня 2021 року. Таким чином, з набранням чинності новою Постановою № 859 Постанова № 558 від 29 квітня 2004 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" втратила чинність. З огляду на те, що умови виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, не змінились лише для осіб, яким вже було призначено компенсацію до 31 грудня 2019 року, на звернення від 8 лютого 2021 року було відмовлено в отриманні компенсації. Крім того згідно з пунктом 1 Постанови № 859 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданого 4 лютого 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

8 лютого 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів щодо призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Сторонами не заперечується, що позивач здійснює догляд за тіткою - ОСОБА_2 , яка 15 січня 2020 року перенесла мікроішемічний інсульт, крім того хвора на сахарний діабет, сліпа на обидва ока, фізіологічні відправлення не контролює, серед інших захворювань - церебральний атеросклероз, тобто є особою, яка потребує постійного догляду як невиліковно хвора та не здатна до самообслуговування. Той факт, що позив 8 лютого 2021 року надалі усі необхідні до заяви документи, відповідачем також не спростовується.

Повідомленням від 24 лютого 2021 року відповідачем була призначена позивачу компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з 8 лютого 2021 року по 7 лютого 2022 року у сумі 1913 грн. 19 коп.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідача, що протягом чотирьох місяців позивач зверталась до відповідача з питанням коли буде виплачуватись компенсація, та отримувала усну відповідь про те, що на початку року бувають затримки з фінансуванням та заспокоювали, що призначені виплати будуть виплачені пізніше.

Однак, 21 квітня 2021 року відповідачем було прийнято рішення № 452/248 про те, що позивача немає права на допомогу з 8 лютого 2021 року з причин того, що згідно з пунктом 2 Постанови № 859 від 23 вересня 2020 року про затвердження Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, - компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду. Згідно інформації, отриманої від територіального центру соціального обслуговування Центрального району м. Маріуполя, гр. ОСОБА_2 з 2014 року перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома.

Позивач 27 травня 2021 року звернулась на Урядову гарячу лінію з питання виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

3 червня 2021 року відповідачем була надана відповідь на звернення позивача, де було зазначено, що 11 лютого 2021 позивач звернулась до територіального відділу по роботі з громадянами Центрального та Приморського районів департаменту із заявою щодо призначення компенсації фізичним особам, які падають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Постанови КМУ від 23.09.2020 № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі». У заяві вказано, що здійснюєте догляд за тіткою - ОСОБА_2 (особою, яка потребує постійного догляду як невиліковно хвора та не здатна до самообслуговування). Після підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (про що складено акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї 15 лютого 2021 року) на звернення від 11 лютого 2021 року позивачу була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 8 лютого 2021 року по 7 лютого 2022 року у розмірі 1913 грн. 19 коп. щомісячно. Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду па непрофесійній основі, компенсація за догляд (далі - компенсація), призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності па непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду. Під час проведеної перевірки департаментом встановлено порушення вимог пункту 2 Порядку, а саме згідно інформації, наданої територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Центрального району м. Маріуполя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2014 року перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома. Враховуючи вищезазначене, на допомогу згідно заяви від 11 лютого 2021 року позивач немає право.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги".

Згідно з пунктом 17 статті 1 Закон України "Про соціальні послуги" соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації послуг.

Порядок № 859 встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є:

особами з інвалідністю I групи;

дітьми з інвалідністю;

громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).

Компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду.

Компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - структурний підрозділ) за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Пунктом 7 Порядку № 859 визначено перелік документів для призначення і виплати компенсації.

Відповідно до п. 14, 16-18, 20 Порядку №859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається структурним підрозділом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями структурного підрозділу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Суми компенсації, не отримані своєчасно фізичною особою, яка надає соціальні послуги, виплачуються за минулий період, але не більш як за 12 місяців, що передують місяцю звернення за їх отриманням.

Суми компенсації, не отримані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, з вини структурного підрозділу, який їх призначає та виплачує, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата за минулий період проводиться з урахуванням прожиткового мінімуму, затвердженого на момент виплати.

Суми компенсації, що нараховані фізичній особі, яка надає соціальні послуги, та залишилися недоотриманими у зв`язку з її смертю, виплачуються за весь період по місяць (включно), що настає за тим, у якому сталися зміни, членам її сім`ї.

На кожну фізичну особу, яка надає соціальні послуги та отримує компенсацію, відповідним структурним підрозділом формується особова справа, в якій зберігаються матеріали, необхідні для призначення компенсації.

Структурні підрозділи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги.

Рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади про відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Суд зазначає, що будь-яких зауважень з приводу змісту поданої заяви та доданих до неї документів, відповідачем не було зазначено, у зв`язку з чим було призначено допомогу відповідно до повідомлення від 24 лютого 2021 року. Проте, в оскаржуваному рішенні від 21 квітня 2021 року № 452/248 відповідач зазначає, що згідно інформації, наданої територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Центрального району м. Маріуполя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2014 року перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома. В свою чергу, відповідач не надає суду жодного доказу існування такої інформації.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 18 Переліку послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2009 р. № 1417.

Відділення соціальної допомоги вдома надає такі соціально-побутові послуги:

1) приготування (допомога в приготуванні) їжі вдома, годування, доставка гарячих обідів, у тому числі з їдалень, кафе, інших закладів (підприємств) ресторанного господарства;

2) придбання та доставка товарів з магазину або базару, доставка книг, газет, журналів, медикаментів за кошти громадян, які обслуговуються;

3) виклик лікаря, надання допомоги в проведенні періодичних медичних оглядів та госпіталізації, відвідування хворих у закладах охорони здоров`я, організація консультацій лікарів та інших спеціалістів;

4) допомога у прибиранні приміщення, пранні білизни, дотриманні особистої гігієни, виконанні різних видів дрібних ремонтних робіт у приміщенні, ремонті одягу та взуття, забезпеченні паливом;

5) оформлення документів на отримання субсидій на оплату житлово-комунальних послуг та інших видів соціальної допомоги, внесення платежів;

6) читання преси;

7) допомога в обробітку присадибних ділянок (площа обробітку присадибних ділянок визначається разом з місцевим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, але не більш як 0,02 гектара);

8) оформлення документів на санаторно-курортне лікування, влаштування до будинку- інтернату чи стаціонарного відділення територіального центру, геріатричного будинку- інтернату, пансіонату для ветеранів війни і праці, психоневрологічного інтернату, будинку для ветеранів, інших соціальних закладів;

9) сприяння у забезпеченні необхідними технічними та іншими засобами реабілітації;

10) оформлення замовлень та організація контролю за своєчасним і якісним наданням послуг підприємствами торгівлі, ресторанного господарства, побуту, зв 'язку, службами житлово-комунального господарства, закладами культури, сільськогосподарськими підприємствами тощо;

11) створення умов для посильної праці, організації трудової терапії вдома;

12) вирішення за дорученням громадян, які обслуговуються, питань у державних органах, на підприємствах, в установах і організаціях;

13) інші соціальні послуги.

Згідно державного стандарту стаціонарного догляду за особами, які втратили здатність до самообслуговування чи не набули такої здатності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 29.02.2016 № 198: соціальна послуга стаціонарного догляду за особами, які втратили здатність до самообслуговування чи не набули такої здатності (далі - соціальна послуга), - комплекс соціальних та реабілітаційних заходів, що здійснюється згідно з індивідуальним планом протягом робочого дня суб`єкта, що надає соціальну послугу, і спрямований на створення умов забезпечення життєдіяльності осіб, які втратили/не набули здатність до самообслуговування, з наданням їм місця проживання.

Згідно державного стандарту паліативного догляду, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 29.01.2016 № 58, паліативний/хоспісний догляд - це допомога у самообслуговуванні, спостереження за станом здоров 'я, сприяння наданню медичних послуг, допомога в забезпеченні технічними засобами реабілітації, навчання навичкам користування ними, навчання членів сім`ї догляду, представництво інтересів, психологічна підтримка особи та членів її сім`ї, надання інформації з питань соціального захисту населення, допомога в отриманні безоплатної правової допомоги, організація та підтримка груп самодопомоги.

Тобто, паліативна допомога - це вид медичної допомоги, основним завданням якої є полегшення симптомів і зменшення страждань від невиліковної хвороби. Паліативна допомога може надаватися одночасно з основним лікуванням пацієнта та за участі мультидисциплінарної команди до складу якої входять лікарі, медсестри, працівники соціальних служб, психологи та капелани.

Як зазначає, позивач та не спростовує відповідач, що під час моїх відвідувань ОСОБА_2 до травня 2018 року, та під час спільного проживання з травня 2018 року, до тітки жоден соціальний працівник не приходив, не надавав ніяких послуг, у тому числі перелічених вище, станом здоров`я не піклувався, натуральної чи грошової допомоги їй не надходило.

Тому, можна дійти висновку, що інформація, надана територіальним центром соціального обслуговування Центрального району м. Маріуполя щодо перебування на обслуговуванні ОСОБА_2 у відділенні соціальної допомоги, яка є підставою прийняття рішення відповідачем, є недостовірною.

Суд зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 81931/Т/05-81 від 24 червня 2021 року позивачу були нараховані та виплачені у першому кварталі 2021 року соціальні виплати по коду - 128 у розмірі 3348,08 грн., тобто компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за 21 день у лютому і за березень 2021 року. Однак, вказані кошти позивачу не надходили, що підтверджується довідкою про отримання (неотримання) допомоги № 3515, виданою Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради 15 червня 2021 року та довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 12 липня 2021 року.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

З урахуванням вищевикладеного, відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення від 21 квітня 2021 року № 452/248, а тому воно підлягає скасуванню.

Отже, як вже було встановлено судом вище, позивачу відповідно до повідомлення від 24 лютого 2021 року була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з 8 лютого 2021 року по 7 лютого 2022 року сумі 1913 грн. 19 коп. щомісячно. З урахуванням скасування рішення від 21 квітня 2021 року № 452/248, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з 8 лютого 2021 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача внести відповідні записи до трудової книжки позивача, суд зазначає, що дані позовні вимоги є передчасними, оскільки відповідачем фактично позивачу не відмовлялось у здійсненні внесення таких записів до трудової книжки.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору у розмірі 908 грн. до ухвалення судового рішення.

Нормами частини 2 статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в наданні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70) від 21 квітня 2021 року № 452/248 про відмову в наданні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 8 лютого 2021 року.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Миру, 70) судовий збір у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн. 00 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: рахунок - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 58 (п`ятдесят вісім гривень) грн. 00 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: рахунок - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 30 серпня 2021 року. Повне судове рішення складено 30 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар