Справа № 140/7551/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви

30 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7551/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Берестечківської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Берестечківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень від 05 лютого 2021 року №5-30/2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с.Мерва (Берестечківської міської ради)»; від 17 березня 2021 року №7-18/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Берестечківською міською радою 25 серпня 2021 року подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заява вмотивована тим, що згідно існуючої чинної практики Верховного та Конституційного судів України неможливо розгляд за правилами спрощеного позовного провадження аналогічних справ у позовах, в яких позивач просить про скасування рішення органу місцевого самоврядування аналогічного змісту, як і у даній справі.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд вказаної заяви за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження.

Заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою - третьою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 18 статті 4 КАС України визначено, що «нормативно-правовий акт» - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Як вбачається із матеріалів справи, що предметом регулювання оскаржуваних рішень відповідача є:

- рішення №5-30/2021 від 05.02.2021 - надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання індивідуально визначених за кадастровими номерами 25-ти земельних ділянок загальною площею 49,0393 га згідно переліку, що є додатком до цього рішення;

- рішення №7-18/2021 від 17.03.202 - затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки загальною площею 49,0393 га, кадастровий номер :00:001:1170.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є правовими актами органу місцевого самоврядування, якими встановлюються (змінюються) характеристики конкретних земельних ділянок, при цьому не змінюючи змісту правового регулювання спірних правовідносин, тобто дія вказаних рішень поширюється на індивідуально визначені об`єкти цивільного обороту (земельні ділянки), а не на заздалегідь не визначену кількість тотожних за своїми ознаками випадків.

Таким чином, оскаржувані рішення не встановлюють (змінюють, припиняють) загальні правила регулювання однотипних відносин, не розраховані на неодноразове застосування, а відтак не є нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідач не навів мотивів, які б вказували про недоцільність розгляду цієї справи незначної складності за правилами загального позовного провадження. Наведені відповідачем у заяві аргументи, є суб`єктивною думкою відповідача та не зумовлює необхідність продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Також суд звертає увагу, що в ухвалі судді про відкриття провадження у справі від 28.07.2021 сторонам у справі роз`яснено порядок викладення вимог, заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмета спору у заявах по суті справи. Встановленим порядком відповідач не обмежений у можливості доводити перед судом переконливість своїх доводів та надавати докази.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З наведеного слідує, що пояснення сторін, надані в ході судових засідань не є доказами в розумінні приписів статті 72 КАС України, в той час як судом рішення приймається на підставі тих доказів, з якими ознайомлені усі учасники справи та відносно яких, у разі сумнівів в їх достовірності, необхідності уточнення будь-яких даних, сторони мають право подати письмові заяви по суті справи. Крім того, в силу приписів частини другої статті 77 КАС України, саме на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Також, суд звертає увагу, що розгляд справи в порядку спрощеного провадження не передбачає спрощеного дослідження наявних у справі доказів.

На думку суду, категорія та складність справи, обсяг та характер доказів у ній, дають можливість та підстави суду розглянути дану справу саме за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку із чим в задоволенні заяви про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження належить відмовити.

Крім того, оскільки відповідачем не наведено жодних відомостей існуючу практику Верховного та Конституційного судів України про неможливість розгляду аналогічних справ в порядку спрощеного провадження, тому суд не бере до уваги посилання позивача на про таку практику.

Керуючись статтями 12, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Берестечківської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя А.Я. Ксензюк