Справа № 640/8185/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Київ №640/8185/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неправильного обрахування стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві правильно обрахувати стаж ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , враховуючи кожен запис про прийняття на роботу на запис про звільнення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність дій відповідача щодо невірного визначення стажу позивача при призначенні пенсії та проведенні перерахунку, крім того, відповідач протиправно не здійснив перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що стаж позивача, який зарахований для призначення та перерахунку пенсії, відповідає записам трудової книжки, в той же час відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача станом на 31 грудня 2019 року з урахуванням стажу роботи позивача після призначення пенсії.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Громадянка України ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 2006 року та працювала до 2010 року.

У травні 2012 року позивач знову вийшла на роботу. Весь цей час, не думку позивача, не було проведено жодного перерахунку пенсії, у зв`язку з цим у січні 2020 року, остання звернулася до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

Так, у відповідь на звернення позивача відповідачем надано лист від 12 лютого 2021 року №3351-2693/С-02/8-2600/21, в якому зазначено, що згідно наданих документів та даних персоніфікованого обліку страховий стаж складає 32 роки 11 місяців 14 днів та наведено періоди роботи.

Проте, наведені періоди роботи у відповіді відповідача від 12 лютого 2021 року, зараховані не коректно та не відповідають дійсності, у зв`язку з чим, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі, якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

±ЦваХЪ ваТадЪ бгЭс бвЪЩЯСйЦЯЯ§с бЦЯг ЩСвСзаУердогс Ха гдвСзаУаФа гдСШе ЯС ЩСФСЭоЯЪз бХгдС§УСз.

Відповідно до записів трудової книжки до страхового стажу зараховуються такі періоди роботи:

15.08.1978-22.11.1978;

01.12.1978-24.06.1980;

01.09.1980-20.07.1981;

03.08.1981-19.03.1987;

10.12.1990-19.11.1993;

19.09.1994-13.06.1997;

14.09.1997-10.06.1998 - Безробіття;

18.11.1999-30.09.2004;

01.10.2004-28.09.2006;

03.10.2006-17.05.2010;

22.05.2012-07.09.2015;

08.09.2015-15.02.2016;

16.02.2016-31.10.2016;

01.11.2016-31.12.2019.

Загальний стаж - 32 роки 11 місяців 14 днів.

В той же час, як вбачається з розрахунку проведеного станом на 15 січня 2020 року, позивачу періоди трудового стажу зараховані наступним чином:

15.08.1978-22.11.1978;

01.12.1978-24.06.1980;

01.09.1980-20.07.1981;

03.08.1981-19.03.1987;

10.12.1990-19.11.1993;

19.09.1994-13.06.1997;

14.09.1997-10.06.1998;

18.11.1999-31.12.2003;

01.01.2004-30.09.2004;

01.10.2004-30.04.2006;

01.05.2006-31.05.2010;

01.05.2012-19.05.2012;

01.06.2012-31.03.2013;

01.04.2013-31.03.2017;

01.04.2017-31.12.2019.

Загальний стаж - 32 роки 11 місяців 14 днів.

Суд зауважує, що в розрахунку, наданому відповідачем, періоди роботи позивача зазначенні з урахуванням кожного переведення з одної посади на іншу, у зв`язку з чим загальний стаж відповідає записам в трудовій книжці.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача стосовно невірного зарахування періодів роботи не відповідають реальним обставинам справи, а неточності, на які вказує позивач, жодним чином не порушують прав позивача на отримання пенсії у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача за частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд наголошує наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закон №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Як зазначено вище, позивач вийшла на пенсію 20 червня 2006 року та продовжувала працювати до 2010 року.

Рішенням 65 Управлінням з 01 січня 2020 року здійснено перерахунок пенсії позивача із врахуванням стажу та заробітної плати по 31 грудня 2019 року (місяць, що передує місяцю звернення за перерахунком пенсії).

Окрім того, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, позивачу 03 липня 2013 року та 05 травня 2017 року проведено перерахунок пенсії на підставі звернень позивача.

Отже, враховуючи, що з 01 січня 2020 року позивачеві було здійснено перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу, набутого включно по 31 грудня 2019 року, підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, з врахуванням трудового стажу, набутого після призначення пенсії - відсутні, оскільки відповідачем було вчинено відповідні дії, що підтверджується матеріалами справи, а тому, на момент виникнення спірних правовідносин порушення прав та інтересів позивача - відсутні.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою, четвертою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої, другоої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому підстави для їх задоволення - відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, які підлягають розподілу у відповідності зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко