Справа № 640/9062/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Київ № 640/9062/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (), та такою, що порушує право на звернення, щодо розгляду звернення (скарги) від 23.02.2021 вхід. № М-2109;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (), розглянути належним чином звернення (скаргу) від 23.02.2021 вхід. № М-2109, у строки встановлені ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», та надати належним чином відповідь заявнику;

- стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (), моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч грн.), за порушення прав заявника - ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» щодо одержання письмової відповіді про результати розгляду скарги від 23.02.2021 вхід. № М-2109.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації протиправно не надала відповідь на заяву позивача від 23.02.2021, чим порушила право позивача на отримання запитуваної інформації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/9062/21 без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що за результатами розгляду заяви від 23.02.2021 вхід. № М-2109 заявнику було підготовлено відповідь по суті порушених у зверненні питань, яку направлено листом від 30.03.2021 № 06/1312-6461/М-2109. Період часу з моменту надходження звернення 23.02.2021 до реєстрації відповіді 30.03.2021 складає 36 календарних днів. Тому факти бездіяльності, що полягають у не розгляді звернень позивача, у даному випадку відсутні.

Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, у якій останній наполягає на задоволенні позовних вимог.

Позивачем заявлено клопотання про постановлення окремої ухвали щодо зловживання процесуальними правами відповідачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2021 у задоволенні клопотання позивача відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації із заявою, у якій просив відкрити до ПрАТ «Київстар» () адміністративну справу за ст. 148-2 Порушення порядку та умов надання послуг зв`язку в мережах загального користування Кодексу України про адміністративні правопорушення; вжити у межах повноважень заходи до захисту прав споживачів, щодо наведених у цьому зверненні порушень з боку оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар».

Як зазначено у позовній заяві, відповідь на звернення від 23.02.2021 вхід. № М-2109 позивач не отримав.

Відсутність відповіді на звернення від 23.02.2021 вхід. № М-2109 слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що стосуються розгляду відповідачем звернень позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Отже звернення, які за формою і змістом відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», мають бути об`єктивно і всебічно розглянуті підприємством, установою, організацією, яким воно адресоване.

При цьому, суд зауважує, що надання відповіді на звернення громадянина має здійснюватись тим органом, якому адресовано це звернення і в межах компетенції якого знаходиться вирішення порушених у ньому питань. Разом з цим, якщо до повноважень відповідного державного органу не належить вирішення питань, порушених у зверненні, він пересилає звернення за належністю.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 13 Закону № 393/96-ВР визначено, що діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348 (далі - Інструкція), усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток № 1), або в журналах (додаток № 2).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Інструкції автоматизовані реєстрація пропозицій, заяв і скарг та облік особистого прийому громадян здійснюються з реєстраційно-контрольних форм шляхом введення в персональний комп`ютер таких елементів: дата надходження звернення; прізвище, ім`я, по батькові, категорія (соціальний стан) заявника; звідки одержано звернення, дата, індекс, контроль; порушені питання - короткий зміст, індекси; зміст і дата резолюції, прізвище автора, виконавець, термін виконання; дата надіслання, індекс і зміст документа, прийняті рішення, дата зняття з контролю; номер справи за номенклатурою.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з метою з`ясування порушених у зверненні позивача питань, відповідачем підготовлено та направлено запит до ПрАТ "Київстар" від 24.02.2021 № 134/1312-3963/М-2109 із зазначенням терміну надання інформації до 10.03.2021.

Відповіді від ПрАТ "Київстар" на запит у встановлений термін до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації не надійшло.

Відповідачем було підготовлено та направлено повторний запит до ПрАТ "Київстар" від 19.03.2021 № 134/1312-5 874/М-2109 про надання інформації з порушених у зверненні питань у термін до 29.03.2021.

Відповідно до вимог законодавства строк розгляду звернення продовжено, про що позивача було повідомлено листом від 19.03.2021 № 06/1312-5838/М-2109.

ПрАТ "Київстар" на запити відповідача від 24.02.2021 № 134/1312-3963/М- 2109 та від 19.03.2021 № 134/1312-5874/М-2109 надано відповідь листом від 22.03.2021 №/03/03/02

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації було розглянуто та надано відповідь на звернення позивача від 23.02.2021 вхід. № М-2109 листом від 30.03.2020 №06/1312-6461/М-2109.

Зазначений лист направлено до відома ОСОБА_1 , про що свідчить скриншот з журналу реєстрації СЕД НКРЗІ «Вихідні ЗВГ - 2021», що підтверджує реєстрацію та відправлення відповіді на його звернення.

Суд зауважує, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У даному випадку суд не вбачає допущення з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації протиправної бездіяльності щодо ненадання відповіді на звернення позивача, оскільки відповідач вчинив дії щодо збору інформації для опрацювання і надання відповіді, про що повідомив позивачу у своїх листах, тобто, триваюча пасивна поведінка відсутня.

Отже, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає, що ця позовна вимога є похідною від основних та задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення основних позовних вимог.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 194, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась