Справа № 523/9283/21
Суддя: Дяченко В. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/9283/21
Провадження №2-а/523/65/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

секретар судового засідання Єпутатова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №8, 80-го полку Управління патрульної поліції в Одеській області Мельничук О.І., третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває адміністративний позов, ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №8, 80-го полку Управління патрульної поліції в Одеській області Мельничук О.І., третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №616972 від 12.05.2021 року.

Позов мотивується тим, що 12.05.2021 року о 11 год. 40 хвилин, позивач керуючи легковим автотранспортним засобом марки Jeep Patriot, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Ак. Заболотного та просп. Добровольського, в м.Одесі, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. На вимогу співробітника патрульної поліції, позивач надав всі передбачені законодавством документи для огляду, пояснив, що з правопорушенням не згоден, так як відстань між його транспортним засобом до краю перехрестя більша, ніж 10 метрів, інспектор в свою чергу пояснила, що дана обставина не є суттєвою та значення для розгляду справи не має, також позивач додав до постанови, свої пояснення, власноруч написані ним на відповідному бланку.

В судове засідання сторони не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, надав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що позивачем не сплачено судовий збір.

Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено:

Інспектором взводу №2 роти №8, 80-го полку Управління патрульної поліції в Одеській області Мельничук О.І., 12.05.2021 року о 11 год. 40 хвилин, на перехресті вулиць Ак. Заболотного та просп. Добровольського, в м.Одесі, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №616972, відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП, щодо порушення ним вимог пп. «ґ» п. 15.9 ПДР. А саме, здійснив зупинку на перехресті. Накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу 340 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КпАП України, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «ґ» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

В оскаржуваній постанові зазначено про те, що було застосовано боді-камеру (нагрудну камеру) інспектора №1405, однак відповідачем при розгляді справи, не було надано жодних доказів на підтвердження вини позивача у порушенні пп. «ґ» п. 15.9 ПДР, відсутні будь які докази, того що автомобіль Jeep Patriot, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився на відстані ближче 10 метрів від перехрестя, інспектором не проводились відповідні заміри між транспортним засобом та перехрещуванням проїзної частини.

Належним доказом цього правопорушення, виходячи з його природи, є розмір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року по справі №216/5226/16-а та від 17 березня 20202 року по справі №482/83/17.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

До того ж, згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем ОСОБА_2 , вина позивача у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому дії особи, яка склала постанову слід визнати неправомірними, постанову - неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 77, 205, 241-246, 268-271, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №8, 80-го полку Управління патрульної поліції в Одеській області Мельничук О.І., третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №616972 від 12.05.2021 року УПП в Одеській області інспектора лейтенанта поліції Мельничук О.І. взводу №2 роти №8, 80-го полку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, провадження по справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26.08.2021 року.

Суддя