Справа № 300/2637/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2637/19 пров. № А/857/11110/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Могила А.Б.,

справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, в якій просив про визнання бездіяльності щодо недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит та щодо ненадання публічної інформації протиправною, зобов`язання надати таку інформацію.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено обов`язку мати саме письмовий детальний звіт голови сільської ради, оскільки такий міг бути поданий і в усній формі, відсутність його на день звернення позивача не може бути наслідком зобов`язання надати такий на запит особи. В той же час, на думку суду першої інстанції, виконання сільським головою свого обов`язку щодо звітування чи бездіяльність щодо звітування не є предметом розгляду даної справи.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано положень законодавства, відповідно до яких у задоволенні запиту може бути відмовлено лише за наявності одночасно двох умов, а саме відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності у нього обов`язку володіти нею. Натомість, скаржник вважає, що у випадку спірних правовідносин була наявна лише одна умова.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.11.2019 позивач звернувся з інформаційним запитом до Оболонської сільської ради про надання належно завіреного детального звіту голови Оболонської сільської ради ОСОБА_2 за 2016 рік. Даний запит зареєстрований 18.11.2019 за вх.№23 (а.с.16 на звороті).

Загалом, 18.11.2019 ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради подано 35 запитів про надання публічної інформації.

Листом від 22.11.2019 за №347 Оболонською сільською радою позивача повідомлено, що дані запити потребують додаткового опрацювання, відповідь на них буде надана протягом 15 днів. Вказане підтверджується інформацією із Журналу реєстрації вихідної документації (справа 02-12) (а.с.26, 28-30).

В подальшому, на запит щодо надання належно завіреного детального звіту голови Оболонської сільської ради Куленича А.В. за 2016 рік, Оболонська сільська рада надала позивачу відповідь за №388 від 10.12.2019 за підписом сільського голови Куленича А.В. про відсутність у відповідача запитуваної інформації (а.с.17-18).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес регламентовано приписами Закону № 2939-VI.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до приписів частини 1 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Як передбачено положеннями частини 1 статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 4 статті 20 Закону № 2939-VI).

Як свідчать матеріали справи, 18 листопада 2019 року від ОСОБА_1 . Раді надійшло 35 запитів на отримання публічної інформації і відповідач з дотриманням строку, передбаченого частиною 4 статті 20 Закону № 2939-VI, листом від 22 листопада 2019 року за № 347 повідомив позивача про необхідність додаткового опрацювання отриманих запитів, відповідь на які буде надана протягом 15-ти днів.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин відсутні належні підстави для визнання протиправною бездіяльності Ради щодо недотримання встановленого законом 5-денного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 № 16 вх. № 23 від 18 листопада 2019 року з урахуванням одночасного подання ним відповідачу 35-ти запитів на отримання публічної інформації.

10 грудня 2019 року Радою з дотриманням строку, встановленого частиною 4 статті 20 Закону № 2939-VI, було надано ОСОБА_1 відповідь № 388, зокрема, на питання, поставлене у запиті № 16 від 18 листопада 2019 року, та повідомлено про відсутність у Раді запитуваної публічної інформації детального звіту голови Ради за 2016 рік.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Радою не було порушено строків розгляду запиту ОСОБА_1 № 16 від 18 листопада 2019 року на публічну інформацію.

Оцінюючи зміст відповіді Ради на запит ОСОБА_1 № 16 від 18 листопада 2019 року про надання детального звіту голови Ради за 2016 рік, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно із приписами частини 1 статті 5 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Частиною 1 статті 10 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (частина 3 статті 12 Закону № 280/97-ВР).

На підставі наведених правових норм апеляційний суд звертає увагу на те, що сільська рада і сільський голова є окремими самостійними елементами системи місцевого самоврядування. При цьому сільський голова не є головою сільської ради.

Повноваження сільської ради передбачені приписами статей 25-26 Закону № 280/97-ВР, а повноваження сільського голови приписами статті 42 вказаного Закону.

Відтак, на переконання апеляційного суду, сільська рада та сільський голова є окремими суб`єктами владних повноважень у розумінні приписів частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI, а отже і окремими розпорядниками інформації.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, якщо не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

У листі Ради від 10 грудня 2019 року № 388 на питання, поставлене у запиті ОСОБА_1 № 18 від 18 листопада 2019 року, його повідомлено про відсутність у відповідача запитуваної публічної інформації детального звіту голови Ради за 2018 рік.

При цьому апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що з урахуванням приписів пункту 9 частини 1 статті 26 та частини 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР у Ради відсутній законодавчо встановлений обов`язок мати у своєму розпорядженні письмовий детальний звіт сільського голови, а отже відсутність його у відповідача на час звернення позивача із запитом № 16 від 18 листопада 2019 року не може мати наслідком покладення на Раду обов`язку надати таку інформацію на виконання судового рішення.

Отже, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про відсутність у діях Ради порушень вимог Закону № 2939-VI при ненаданні ОСОБА_1 детального звіту голови Ради за 2018 рік на запит № 16 від 18 листопада 2019 року, яким відповідач не володіє і не зобов`язаний відповідно до його повноважень володіти.

При цьому судом першої інстанції доречно було враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду 25 червня 2019 року по справі №9901/925/18, відповідно до яких розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено обов`язку мати саме письмовий детальний звіт голови сільської ради, оскільки такий міг бути поданий і в усній формі, відсутність його на день звернення позивача не може бути наслідком зобов`язання надати такий на запит особи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 300/2637/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький