Справа № 160/9201/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року Справа № 160/9201/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
07 серпня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій із урахуванням уточненого адміністративного позову від 26.10.2020 року позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2014 ВП №42512259 та постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни від 21.01.2020 року ВП №60985552 про відкриття виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 16.03.2020 року ВП №42512259;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.04.2020 року ВП №60985552;
- визнати неправомірними дії начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо підписання та направлення заявки на реалізацію арештованого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до ДП «Сетам» та зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти з примусової реалізації житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (лот №419666 в ДП «Сетам»).
Ухвалою суду від 14.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненого позову із обґрунтуванням, в чому полягають незаконні дії державних виконавців, вчинені ними при здійсненні виконавчих дій у виконавчих провадженнях №42512259, №60985552, які були об`єднані у зведене виконавче провадження №61561337, разом із конкретизацією реквізитів спірних постанов державних виконавців (дата, номер, хто прийняв), які позивач просить суд визнати протиправними та скасувати (відповідно до кількості учасників справи); доказів сплати судового збору у розмірі 1681,60 грн.; доказів на підтвердження обставин поважності пропуску строку звернення до суду та заяву про поновлення такого строку; заяви про забезпечення позову, оформленої відповідно до статті 152 КАС України, разом із доказами сплати судового збору у розмірі 630,60 грн.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 15.09.2020 року на адресу суду надійшов супровідний лист разом з уточненим адміністративним позовом відповідно до кількості учасників справи. Одночасно з уточненим адміністративним позовом на адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку.
Ухвалою суду від 21.09.2020 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до адміністративного суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9201/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28 вересня 2020 року о 15:00 год.
Цією ж ухвалою витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження та надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом двох днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.
У судовому засіданні 28.09.2020 року розгляд справи відкладено на 19.10.2020 року о 13 год. 00 хв., у зв`язку з неявкою відповідача.
15.10.2020 року від відповідача на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 12.03.2014 року на примусове виконання до Відділу надійшов виконавчий документ - виконавчий лист, виданий Бабушкінським районним судом від 14.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за укладеним договором про надання кредитної лінії №141207/2-USD від 14.12.2007 року. Керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №42512259 від 14.03.2014 року. Крім того, 15.01.2020 року на примусове виконання надійшов виконавчий документ - напис приватного нотаріуса, виданий ОСОБА_2 20.10.2017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» коштів у розмірі 952 289,04 грн., у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60985552 від 21.01.2020 року. Копії вищевказаних постанов про відкриття виконавчих проваджень направлено сторонам виконавчого провадження в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». 16 березня 2020 року постановою №42512259 було об`єднано виконавчі провадження №42512259 та №60985552 у зведене виконавче провадження №61561337 та розпочато здійснення інших виконавчих дій. Враховуючи викладене, відповідач в межах зведеного виконавчого провадження законно виніс постанову про опис та арешт майна боржника №60985552. За таких обставин, оскаржувані постанови є правомірними і підстави для їх скасування відсутні, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
19.10.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2020 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшли матеріали виконавчого провадження.
У судовому засіданні 19.10.2020 року оголошено перерву до 26.10.2020 року до 15 год. 00 хв., у зв`язку з наданням позивачу додаткового часу для ознайомлення з наданими матеріалами виконавчого провадження.
26.10.2020 року на адресу суду від позивача надійшов уточнений адміністративний позов.
Судове засідання 26.10.2020 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Тулянцевої І.В. у відпустці, про що секретарем судового засідання Прогонною В.В. складено відповідну довідку.
Ухвалою суду 27.11.2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 26.10.2020 року та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2020 року о 10:00 год.
У судове засідання 07.12.2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшли клопотання від представників сторін про відкладення розгляду справи на іншу дату. Наступне судове засідання призначено на 21.12.2020 року о 10 год. 00 хв.
У судовому засіданні 21.12.2020 року оголошено перерву до 14.01.2020 року до 15 год. 00 хв., у зв`язку з отриманням додаткових доказів у справі.
11.01.2021 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання від відповідача про залучення до матеріалів справи скан-копії виконавчого провадження №42512259.
Судове засідання 14.01.2021 року було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Тулянцевої І.В. у відпустці, про що секретарем судового засідання Прогонною В.В. складено відповідну довідку. Наступне судове засідання призначено на 03.02.2021 року о 15 год. 30 хв.
У зв`язку з неявкою сторін, 03.02.2021 року судове засідання відкладено на 15.02.2021 року о 15 год. 00 хв.
04.02.2021 та 15.02.2021 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшли від відповідача клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі.
01 березня 2021 року на підставі клопотання представника позивача судове засідання було відкладено на 10.03.2021 року об 11 год. 00 хв.
В судове засідання 10.03.2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечує. Від представника відповідача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі. Третіми особи жодних пояснень по суті спірних правовідносин до суду не надано.
Частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Докази направлення вказаної постанови на адресу боржника ОСОБА_1 в наданих до суду матеріалах виконавчого провадження відсутні.
В ході примусового виконання виконавчого провадження ВП №42512259 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ахмедовою Діаною Олегівною винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.190-191), про розшук майна боржника від 23.02.2017 року (а.с.123-124, 197), а також, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бочаровою Поліною Андріївною винесено постанову про арешт майна боржника від 16.03.2020 року (а.с.13, 102-103, 125-126).
Також, 15.01.2020 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.108-109) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.10.2017 року по справі №2/0417/6075/2012 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 953 289,04 грн., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3000 грн., а всього 956 289,04 грн. Додатком до вказаної заяви вказано, зокрема, виконавчий документ від 20.10.2017 по справі №2/0417/6075/2012.
Докази направлення вказаної постанови на адресу боржника ОСОБА_1 в наданих до суду матеріалах виконавчого провадження відсутні.
В ході примусового виконання по виконавчому провадженню ВП №60985552, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бочаровою Поліною Андріївною винесено постанови:
- про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.04.2020 року (а.с.135-136), якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_4 , який має сертифікат, виданий 02.06.2017 року за № 526/17, виданий Фондом державного майна України. Постановою зазначено поставлені питання суб`єкту оціночної діяльності, а саме необхідно визначити вартість майна;
- про відкладення проведення виконавчих дій від 25.06.2020 року (а.с.105-106) відповідно до ухвали №204/8207/19 від 28.11.2019 року, виданої Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська.
16 березня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочаровою Поліною Андріївною винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №42512259, ВП №60985552 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно номер ВП №61561337 (а.с.15-16, 129-130).
Пов`язуючи порушення своїх прав з діями відповідача щодо прийняття постанов про відкриття виконавчих проваджень та проведення відповідних виконавчих дій із незаконністю відкриття виконавчих проваджень державним виконавцем, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
У відповідності до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктами 1-3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За змістом статті 28 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Частиною 1 статті 4 Закону 1404-VIII встановлено вимоги до виконавчого документа.
Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
В абзаці другому пункту 1 розділу ІІ Інструкції №512/5 визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Інструкції №512/5 примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону. Виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону. При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім`я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції №512/5 заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.
У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.
Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається на підставі виконавчого документа за заявою стягувача.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
За правилами частини 1 статті 24 Закону № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України №1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
При цьому, суд звертає увагу, що положеннями Закону 1404-VIII на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника зазначеного у виконавчому документі.
Водночас, державний виконавець при поданні стягувачем заяви про примусове виконання виконавчого документа зобов`язаний діяти виключно у межах повноважень, наданих йому Законом 1404-VIII, а саме: перевірити відповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим цим Законом, та прийняти виконавчий документ до виконання за умови відсутності визначених статті 4 цього Закону підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, як того вимагає частина 1 статті 26 Закону №1404-VIII.
При цьому, пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII закріплено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
Аналогічні приписи закріплені Інструкцією №512/5.
Отже, зважаючи на зміст Закону №1404-VIII та Інструкції №512/5, державний виконавець під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження наділений повноваженнями здійснювати перевірку щодо наявності заяви про примусове виконання рішення, а також щодо відповідності отриманого виконавчого документа зазначеним відомостям про виконавчий документ у такій заяві, оскільки примусове виконання рішення розпочинається за заявою стягувача про примусове виконання рішення, при цьому, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочаровою Поліною Андріївною 15.01.2020 року отримано заяву стягувача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про примусове виконання виконавчого документа - рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.10.2017 року по справі №2/0417/6075/2012 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 953 289,04 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3000 грн., всього 956 289,04 грн.
Суд зазначає, що серед додатків вказаної заяви міститься за №1 виконавчий документ від 20.10.2017 року по справі №2/0417/6076/2012.
Отже, судом вбачається розбіжність між виконавчим документом, який направлено на примусове виконання разом із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та виконавчим документом, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП 60985552 та проведені відповідні виконавчі дії.
Також, суд зауважує, що з наведених вище норм вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинна бути надіслана боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У такому випадку боржник вважається належним чином повідомленим про відкриття виконавчого провадження та про надання йому строку для добровільного виконання рішення. З матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була надіслана позивачу в порядку, передбаченому статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження». Докази направлення боржнику постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку що боржника не було повідомлено про надання йому строку для добровільного виконання рішення.
В той же час, оскільки постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.04.2020 року ВП №60985552 є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2020 року ВП №60985552, то вона також підлягає скасуванню автоматично.
Щодо постанови про об`єднання виконавчих проваджень ВП №42512259 від 16.03.2020, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 30 Закону №1404-VIII визначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.
Пунктом 14 розділу ІІІ вказаної Інструкції №512/5 визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.
У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова (абз. 2 п. 14 Інструкції №512/5).
Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження) (абз. 3 п. 14 Інструкції №512/5).
У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватися виконавчі групи (абз. 4 п. 14 Інструкції №512/5).
Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.(абз. 5 п. 14 Інструкції №512/5).
Враховуючи скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60985552 від 21.01.2020 року, тобто, виведення одного виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що втрачає своє значення та підлягає скасуванню автоматично постанова від 16.03.2020 року про об`єднання виконавчих проваджень ВП №42512259 та ВП №60985552 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно номер ВП №61561337, оскільки за змістом статті 30 Закону №1404-VIII ознаками об`єднання (приєднання) виконавчих проваджень є наявність двох і більше відкритих проваджень щодо одного і того ж боржника про стягнення коштів. У зв`язку з цим у зведеному виконавчому провадженні можуть бути об`єднані виконавчі провадження щодо примусового виконання одного або різних видів виконавчих документів, у тому числі виданих судами однієї чи різних юрисдикцій.
Щодо правомірності постанови державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2014 ВП №42512259, суд зазначає наступне.
Приписами частини 1 статті 287 КАС України закріплено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
У свою чергу, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у статті 74 Закону №1404-VIII.
Так, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини 5 статті 287 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.
Отже, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими особами до суду, який видав виконавчий документ.
Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідності до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни від 21.01.2020 року ВП №60985552 про відкриття виконавчого провадження.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про об`єднання виконавчих проваджень ВП №42512259 та ВП №60985552 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно номер ВП №61561337.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.04.2020 року ВП №60985552.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 560,33 грн. (п`ятсот шістдесят грн. 33 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева