Справа № 520/13874/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

31 серпня 2021 р. справа № 520/13874/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) скасування рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.06.2021 року №1943 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 2) зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06.09.2019 року, дня звернення за призначенням пенсії.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України у відповідності до положень ч. 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", але рішенням ГУ УПФУ в Харківській області протиправно повторно відмовлено у призначенні пенсії у такому порядку, всупереч рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року по справі № 520/1964/21, на тій підставі, що судом не зобов`язано зарахувати спірні періоди саме до пільгового стажу.

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що оскаржене рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 обумовлено тим, що довідки, що підтверджують пільговий стаж позивача, видані підприємством зареєстрованим на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути прийняті в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також тим, що рішенням суду по справі № 520/1964/21 не зобов`язано зарахувати спірні періоди саме до пільгового стажу.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що заявник, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою ВПО №6326- від 02.09.2019 року.

06.09.2019 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

21.01.2021 року заявник отримав рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.09.2019 р. №51 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 у порядку ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявник не погоджуючись з вказаною відмовою звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року по справі №520/1964/21, що набрало законної сили 03.06.2021 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 13.04.1994 р. по 30.05.1994 р., з 31.05.1994 по 17.01.1995 р., з 18.01.1995 р. по 21.02.1995 р., з 22.02.1995 р. по 12.03.1995 р., з 13.03.1995 р. по 13.10.2011 р., з 24.10.2011 р. по 29.12.2011 р., з 30.12.2011 р. по 31.03.2013 р., з 01.04.2013 р. по 20.03.2017 р. згідно довідок №84, №117, №122, №123, №125 від 20.01.2017 р. та 148 від 23.03.2017 р., зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2019 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно з п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у даній справі.

Водночас, вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 працював в «Шахті ім. В.В. Вахрушева»:

- гірничим з 13.04.1994 р. по 30.05.1994 р, що підтверджується довідкою №123 від 20.01.2017 р. - (1 місяць 18 днів);

- гірничим з 31.05.1994 по 17.01.1995 р., що підтверджується довідкою №123 від 20.01.2017 р. (7 місяців 18 днів);

- гірничим очисного вибою з 18.01.1995 р. по 21.02.1995 р., що підтверджується довідкою №122 від 20.01.2017 р. (1 місяць 5 днів);

- гірничим очисного вибою з 22.02.1995 р. по 12.03.1995 р., що підтверджується довідкою №122 від 20.01.2017 р. (18 днів);

- гірничим очисного вибою з 13.03.1995 р. по 13.10.2011 р., що підтверджується довідкою №84 від 20.01.2017 р. (16 років 7 місяців 1 день);

а також в «Шахті ім. М.В. Фрунзе»:

- гірничим очисного вибою з 24.10.2011 р. по 29.12.2011 р., що підтверджується довідкою №125 від 20.01.2017 р. (2 місяці 11 днів);

- гірничим очисного вибою з 30.12.2011 р. по 31.03.2013 р., що підтверджується довідкою №117 від 20.01.2017 р. (1 рік 2 місяці 16 днів);

- гірничий очисного вибою з 01.04.2013 р. по 20.03.2017 р., що підтверджується довідкою №148 від 23.03.2017 р. (3 роки 7 місяців 6 днів).

Вказані обставини, а також обов`язок врахування зазначених довідок, які підтверджують пільговий стаж, встановлені судом по справі 520/1964/21 та не підлягають доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України.

16.06.2021 року Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято Рішення № 1943, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки на день звернення права па призначення пенсії за віком на пільгових умовах заявник не мав, згідно наданих документів та завірених документів в копіях загальний трудовий стаж заявника складає 38 років 4 місяці 11 днів, у тому числі, пільговий стаж роботи по Списку №1 складає 17 років 6 місяців 19 днів.

Підставами для вказаних висновків стало те, що довідки, що підтверджують пільговий стаж позивача, видані підприємством зареєстрованим на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути прийняті в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також те, що рішенням суду по справі № 520/1964/21 не зобов`язано зарахувати спірні періоди саме до пільгового стажу.

Не погодившись з відмовою у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та неврахуванні відповідних періодів трудового стажу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої владним суб`єктом у спірних правовідносинах управлінської дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17 та від 09.07.2020р. по справі № 235/7688/16-а.

Під час розгляду справи №520/1964/21 судом встановлено, що позивач, у зв`язку з втратою трудової книжки отримав від відокремленого підрозділу "Шахтоуправління Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" довідки №123 від 20.01.2017 за періоди роботи в "Шахті ім. В.В. Вахушева" з 13.04.1994 по 30.05.1994 та 31.05.1994 по 17.01.1995, № 122 від 20.01.2017 за періоди роботи в "Шахті ім. В.В. Вахушева" з 18.01.1995 по 21.02.1995 та з 22.02.1995 по 12.03.1995, № 84 від 20.01.2017 за періоди роботи в "Шахті ім. В.В. Вахушева" з 13.03.1995 по 13.10.2011, № 125 від 20.01.2017 за періоди роботи в "Шахті ім. М.В. Фрунзе" з 24.10.2011 по 29.12.2011, № 117 від 20.01.2017 за періоди роботи в ОП "Шахті ім. М.В. Фрунзе" з 30.12.2011 по 31.03.2013, № 148 від 23.03.2017 за періоди роботи в ОП "Шахті ім. М.В. Фрунзе" з 01.04.2013 по 20.03.2017.

Крім того, судом встановлено, що спірні довідки позивачу було видано відокремленим підрозділу "Шахтоуправління Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", а відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ", код ЄДРПОУ - 37713861, є адреса: Україна, 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. 30/1, що є підконтрольною територією України.

Водночас, повторно розглядаючи заяву заявника про призначення пільгової пенсії на виконання вказаного судового рішення, владним суб`єктом вдруге відмовлено в призначенні пенсії, з підстав того, що вказані довідки не можуть бути прийняті, оскільки видані підприємством зареєстрованим на тимчасово окупованій території України та рішенням суду не зобов`язано врахувати до пільгового стажу спірні періоди роботи заявника.

Разом з тим, відповідачем не заперечується факт того, що спірні періоди роботи заявника відносяться до виробництв, робіт, професій, посад за Списком № 1.

Відповідачем також не заперечується факт подання заявником до заяви про призначення пенсії відповідного пакету документів (копії) для призначення пенсії.

Отже, оскаржуване рішення не містить будь-яких правових підстав та мотивів не врахування зазначених періодів до пільгового стажу позивача.

Згідно з п.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями п.2 ч.2 КАС України у силу ч.2 ст.77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта.

В свою чергу, владним суб`єктом інших обґрунтувань правомірності прийняття спірного рішення не наведено та належних доказів вказаного не надано.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що частиною 3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

До того ж і відповідно абзацу 3 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1; далі за текстом - Порядок №22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Проте, у ході розгляду даної справи пенсійний орган не подав жодних доказів та на навів жодних аргументів на підтвердження правомірності дій з приводу нереалізації управлінської функції у порядку наведеної норми.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильним та фактично обґрунтованим спірного рішення, оскільки у спірному рішенні відсутні мотиви, які покладені в його основу.

З цих міркувань, суд доходить до переконання про те, що оскаржене рішення пенсійного органу містить нездоланний та непереборний дефект створення і було прийнято при неповно з`ясованих обставинах, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, відмовивши у призначенні пенсії передчасно, що зумовлює визнати протиправним і скасувати вчинене адміністративним органом владного управлінського волевиявлення.

Разом з тим, враховуючи, що владним суб`єктом вчинено повторну відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд вважає, що для повного та ефективного захисту порушеного права заявника, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06.09.2019 року, дня звернення за призначенням пенсії.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.06.2021 року №1943 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області місцезнаходження: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, Харків, Харківська область, 61000, ) призначити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06.09.2019 року, дня звернення за призначенням пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження - м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, код ЄДРПОУ - 14099344) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева