Справа № 320/12650/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ № 320/12650/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просило суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.12.2020, визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 № 63401831, від 23.10.2020 № 63402940, від 23.10.2020 № 63403380 та від 23.10.2020 № 63402721, прийнятих за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем всупереч вимогам чинного законодавства безпідставно винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 № 63401831, від 23.10.2020 № 63402940, від 23.10.2020 № 63403380 та від 23.10.2020 № 63402721, прийняті за виконавчими листами № 369/12763/19 від 02.10.2020, оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2020 у справі № 369/12763/19 було виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження шляхом здійснення відповідного перерахунку ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного вважає, що рішення відповідача суперечать вимогам закону та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 23.12.2020, з урахуванням ухвали про виправлення описки, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. У відповідача витребувано матеріали виконавчих проваджень.

Частиною п`ятою статті 162 КАС України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Проте, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву з невідомих для суду причин не скористався.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга статті 175 КАС України).

Враховуючи, що відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву в установлений судом строк не скористався, витребуваних судом доказів не надав, суд визнав за необхідне розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Від позивача 04.01.2021 надійшло письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Від відповідача будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надійшло.

Суд протокольною ухвалою від 04.01.2021 постанови подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» зареєстроване в якості юридичної особи 17.11.2000 (номер запису: 0001393 від 25.06.2005) за адресою: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Європейська, 34-Б, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в станом на час прийняття рішення.

23 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Романом Григоровичем за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» () здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_1 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018, винесено постанову ВП № 63401831 про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892, 00 грн.

23 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Романом Григоровичем за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» () здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_2 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018, винесено постанову ВП № 63402940 про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892, 00 грн.

23 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Романом Григоровичем за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» () здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_3 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_3 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 15.02.2018, винесено постанову ВП № 63403380 про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892, 00 грн.

23 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Романом Григоровичем за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» () здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_4 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_4 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018, винесено постанову ВП № 63402721 про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892, 00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаних постанов, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що у Києво-Святошинському районному відділі Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження ВП № 63401831, ВП № 63402940, ВП № 63403380 та ВП № 63402721 по примусовому виконанню виконавчих листів № 369/12763/19 від 02.10.2020 щодо: зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_1 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018; зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_2 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018; зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_3 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_3 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 15.02.2018 та зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_4 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_4 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018.

23 жовтня 2020 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень. В цей же день державним виконавцем винесені спірні постанови про стягнення з позивача виконавчого збору по кожному виконавчому провадженню окремо у розмірі по 18892, 00 грн.

Частинами першою та третьою статті 27 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини четверта статті 27 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд зазначає, що позивачем у добровільному порядку було виконано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2020 у справі № 369/12763/19 до відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до резолютивної частини зазначеного судового рішення, позивача було зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_3 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_3 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 15.02.2018; зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_2 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018; зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_4 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_4 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09 серпня 2018 року та зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_1 за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 та виключити з рахунку заборгованість, що виникла до 09.08.2018.

На виконання вимог вказаного рішення, позивачем до відкриття виконавчих проваджень було здійснено відповідні перерахунки ОСОБА_1 , що підтверджено довідкою від 02.07.2020, копія якої наявна в матеріалах справи, а саме:

за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), заборгованість ОСОБА_1 , що утворилась за період з 09.08.2018 по 01.07.2020 складає 1934, 60 грн.;

за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_4 (особовий рахунок НОМЕР_4 ), заборгованість ОСОБА_1 , що утворилась за період з 09.08.2018 по 01.07.2020 складає 10886, 05 грн.;

за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), заборгованість ОСОБА_1 , що утворилась за період з 09.08.2018 по 01.07.2020 складає 18884, 14 грн.;

за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_3 (особовий рахунок НОМЕР_3 ), заборгованість ОСОБА_1 , що утворилась за період з 15.02.2018 по 01.07.2020 складає 8433, 26 грн.

Разом з тим, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що державним виконавцем вживалися заходи з примусового виконання зазначеного рішення суду, а також жодним чином не спростовано, що рішення суду позивачем добровільно виконано не було до відкриття спірних виконавчих проваджень.

Частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Статтею 8 Закону України від 14.11.2019 № 294-IХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році мінімальна заробітна плата з 1 січня складає 4723 гривні.

Як убачається із оскаржуваних постанов, стягненню підлягає виконавчий збір по 18892, 00 грн. за кожним із виконавчих документів (у кількості чотирьох штук), що становить для юридичної особи чотири мінімальних розмірів заробітної плати станом на 2020 рік за рішення немайнового характеру.

З аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 819/1116/17.

В силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач правомірність його рішень під час судового розгляду справи не довів. Крім того, правом на подання відзиву на позов відповідач також не скористався, в установлений судом строк без поважних причин його не подав, що в силу вимог частини четвертої статті 159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність постанов про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 ВП № 63401831, від 23.10.2020 ВП № 63402940, від 23.10.2020 ВП № 63403380 та від 23.10.2020 ВП № 63402721, прийнятих за виконавчими листами № 369/12763/19 від 02.10.2020, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102, 00 відповідно до платіжного доручення № 2054 від 11.12.2020.

Суд, керуючись частиною першою статті 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачеві 2102, 00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73- 78, 90, 139, 159, 162, 205, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 ВП № 63401831 за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 ВП № 63402940 за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 ВП № 63403380 за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.10.2020 ВП № 63402721 за виконавчим листом № 369/12763/19 від 02.10.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» (; адреса: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Європейська, 34-Б) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (; адреса: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 0 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування ЄСІТС апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.