Справа № 600/4185/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені позову

30 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/4185/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Берегометської селищної територіальної виборчої комісії про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Берегометської селищної територіальної виборчої комісії (далі - відповідач), в якому просять:

- визнати протиправними дії Берегометської селищної територіальної виборчої комісії щодо проведення засідання 24.08.2021 року та вирішення на ньому питань про дострокове припинення повноважень депутатів Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та про визнання обраним депутатом Берегометської селищної ради VIII скликання наступного за черговістю кандидата в депутати ОСОБА_3 .

- визнати протиправними і скасувати постанови Берегометської селищної територіальної виборчої комісії від 24.08.2021 року №1 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради і визнання наступного депутата Берегометської селищної ради на місцевих виборах 25.10.2020 року», №2 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради VIII скликання, обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року», №3 «Про реєстрацію депутата Берегометської селищної ради VIII скликання обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року».

Ухвалою суду від 30.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито по ній спрощене позовне провадження.

Разом з позовною заявою представником позивачів подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дії оскаржуваних постанов Берегометської селищної територіальної виборчої комісії від 24.08.2021 року №1 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради і визнання наступного депутата Берегометської селищної ради на місцевих виборах 25.10.2020 року», №2 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради VIII скликання, обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року», №3 «Про реєстрацію депутата Берегометської селищної ради VIII скликання обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року».

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивачів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову обумовлене необхідністю ефективного захисту прав та інтересів позивачів, їх участі засіданнях сесії та реалізації свого волевиявлення, а також, що повноваження нового депутата ради не можуть бути підтверджені такими очевидно незаконними рішеннями відповідача.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до частин 1,2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 "У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора)" зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 "Справа "East/West Alliance Limited" проти України"" вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 "Справа "Байсаков та інші проти України"" Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II).

Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

Водночас використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади.

У цій справі заявник стверджує, що постанови Берегометської селищної територіальної виборчої комісії від 24.08.2021 року №1 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради і визнання наступного депутата Берегометської селищної ради на місцевих виборах 25.10.2020 року», №2 «Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради VIII скликання, обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року», №3 «Про реєстрацію депутата Берегометської селищної ради VIII скликання обраного на місцевих виборах 25.10.2020 року», носять очевидні ознаки протиправності, а отже суд має зупинити дію таких постанов з метою продовження здійснення позивачами повноважень як обраних депутатів у наступних засіданнях сесії селищної ради.

Разом з цим, на цій стадії судового процесу суд не може оцінювати оскаржувані постанови та вважати їх таким, що містять очевидні ознаки протиправності, оскільки в іншому випадку втрачається сенс розгляду самої справи по суті, під час якого постановам Берегометської селищної територіальної виборчої комісії від 24.08.2021 року №1, №2 та №3 буде надана оцінка на предмет його правомірності.

Окрім цього, забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов, суд фактично продовжує дію повноважень позивачів як обраних депутатів з відповідними наслідками - виконанням таких повноважень (участь у голосуванні на сесіях селищної ради). Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відтак, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов