Справа № 372/2347/21
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2347/21
Провадження № 2-а-22/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Денисенко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золотоніського районного відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області, поліцейського ГРПП Золотоніського районного відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області сержанта поліції Рибалка Михайла Сергійовича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до олотоніського районного відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області, поліцейського ГРПП Золотоніського районного відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області сержанта поліції Рибалка Михайла Сергійовича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20.06.2021 року поліцейський ГРПП Золотоніського районного відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області сержант поліції Рибалко Михайло Сергійович відносно неї виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 057436. Відповідно до винесеної постанови її визнано винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 3 400 грн. Позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

25.06.2021 року винесено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

20 червня 2021 року сина позивачки ОСОБА_2 , було зупинено поліцейським ГРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Рибалком Михайлом Сергійовичем, який пересувався на електроскутері марки VELOTRADE. реєстраційний номер б/н. номінальна вихідна потужність 6ООВт (0,6 кВт), максимальна швидкість (в нормальних умовах) 40 км/г.

Після чого працівником поліції було висунуто вимогу щодо пред`явлення ОСОБА_2 посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Сином позивачки було повідомлено, що даний пристрій не відноситься до механічних транспортних засобом, а тому вимоги закону щодо наявності посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб на нього не поширюється.

Однак, сержант поліції ОСОБА_3 наказав сину позивачки телефонувати батькам, щоб вони під`їхали до місця зупинки.

Після чого позивачка ОСОБА_1 , прибула на місце зупинки (затримання) її сина з метою з`ясування обставин.

Поліцейський повторно, вже в позивачки, вимагав пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія її сина.

На що нею повторно було повідомлено працівника поліції, що даний пристрій не є механічним транспортним засобом та пред`явлено оригінал паспорту з технічним описом електроскутера, а тому вимоги щодо наявності в особи, що керує цим пристроєм, посвідчення водія та реєстраційного документа на нього не поширюється.

Однак, після цього поліцейський ГРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_3 виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАА № 057436 від 20.06.2021 у зв`язку з тим. що позивачкою ОСОБА_1 було передано керування транспортним засобом VELOTRADE її неповнолітньому сину гр. ОСОБА_2 , який не мас права керувати транспортним засобом, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності складена поліцейським ГРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_3 , який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову серії БАА№ 057436 від 20 червня 2019 року, винесену поліцейським ГРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Рибалком Михайлом Сергійовичем у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова винесена без достатніх на те підстав лише на основі припущень інспектора.

Частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотньому випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Також, п. 1.10 ПДР України визначено поняття «водій», а саме водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста. тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до інструкції з експлуатації пристрою електроскутер (паспорт) «VELO TRADE», зазначений електроскутер має потужність 600 В г (0,6 кВт). менше ніж 3 кВт.

Тобто, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VELO TRADE», який за своїми ознаками хоча і опосередковано підпадає під визначення поняття «мопед», однак не є механічним транспортним засобом та заважаючи на його потужність. 0.6 кВт, електродвигуна, не належить до категорії транспортних засобів, для керування якими особа зобов`язана отримувати посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, у зв`язку із визначеннями, закріпленими у ПДР України електроскутер потужністю 0,6 кВт не може вважатись механічним транспортним засобом, а особа яка ним керує (особа, що передала керуванню транспортним засобом) не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1. (а) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу (зареєстрований власник механічного транспортного засобу), яким вказаний елекстроскутер «VELO TRADE» не являється.

Отже, вказані обставини свідчать про неправомірність дій поліцейського та неправомірність Постанови про накладення адміністративною стягнення по справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №057436.

Відповідно до вимог ч. З ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено Верховим судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також, відповідно до правової позиції викладеної Верховим судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року справа №463/1352/16-а. у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягуються до адміністративної відповідальності тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є недоведеним.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. З ч. З ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивачку, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Позивачка ОСОБА_1 , не є власником пристрою електроскутер «VELO TRADE».

Поліцейський не досліджував вказану обставину та всупереч аргументам позивачки склав відносно неї оскаржувану постанову БАА №057436.

Доказів, що свідчать про належність даного пристрою ОСОБА_1 в матеріалах відсутні.

Таким чином, оскільки позивачка не с власником пристрою електроскутер «VELO TRADE», та не могла передавати керування транспортним засобом особі, що не має права керування таким транспортним засобом, а тому постанова про накладання адміністративного стягнення серія БАА № 057436 від 20.06.2021 року підлягає скасуванню, оскільки є незаконною.

Як вбачається із правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належних та допустимих доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві та долучених до неї письмових доказів, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивачки та незаконне притягнення останньої до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови та вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 77, 241-246 КАС України, ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1803365 від 28 листопада 2019 року, винесену поліцейським управління патрульної поліції в Кіровоградській області інспектором 1 батальйону 2 роти старшим лейтенантом поліції Негарою Максимом Анатолійовичем по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко