Справа № 240/22240/20
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/22240/20

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.01.2021 (а.с.1-11 т.2), просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 22.10.2020 форми "Р" та № від 22.10.2020 форми "В4" на загальну суму 3 479 405 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами перевірки позивача контролюючим органом складено акт від 01.10.2020, підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає неправомірним донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій, оскільки висновки контролюючого органу не узгоджуються з вимогами законодавства, без врахування первинних документів, ґрунтуються на припущеннях осіб, які проводили перевірку, без підтвердження належними доказами, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судових засіданнях позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 01.02.2021 №104 (а.с.214-222 т.1).

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 24.05.2021 відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, контролюючим органом за результатами позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах складено акт від 01.10.2020 №253/06-30-07-14/38335344 (а.с.43-50 т.1).

Зі змісту висновків акту перевірки від 01.10.2020 контролюючим органом встановлені наступні порушення:

- п.187.1 ст.187 та п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України позивачем занижено податок на додану вартість в сумі 2 783 524,0 грн;

- п.201.10 ст.201 ПКУ та п.3 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307, ТОВ "Підлуби Агро+" не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, виписані при постачанні товарів/послуг на загальну суму 247177,0 грн.

За результатами встановлених порушень контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.10.2020:

- № форми "Р", яким встановлено порушення позивачем п.187.1 ст.187 та п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України податковим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз.1 п.123.1 ст. 123 ПК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3 479 405 грн (з яких 695 881 грн - штрафні фінансові санкції (а.с.117 т.1);

- № форми "В4" на загальну суму 0 (нуль) грн (а.с.19 т.1).

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами п.п.75.1.2. п.75.1. ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно пунктом 86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу від 15.09.2020 призначено проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Підлуби Агро +", тоді як акт від 01.10.2020 складений "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Підлуби Агро+".

Вказане, на думку позивача, свідчить про наявне перевищення відповідачем службових повноважень щодо проведення перевірки.

Суд звертає увагу, що висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов`язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Відтак, доводи позивача про наявне перевищення повноважень з боку відповідача є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно із підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 розділу V Кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 розділу V Кодексу).

Підпунктом "г" п. 198.5 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази і оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2. ст.200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1. цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Як встановлено судом, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" відповідачем встановлено порушення п.187.1 ст.187 та п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що полягає:

- у занижені податку на додану вартість в загальній сумі 2 783 524,0 грн, в тому числі: за травень 2018 року - на суму 833805,0 грн; за липень 2018 року - на суму 759034,0 грн; за серпень 2018 року - на суму 98886,0 грн; за грудень 2018 року - на суму 183509,0 грн; за січень 2019 року - на суму 180398,0 грн; за лютий 2019 року - на суму 275924 грн; за березень 2019 року - на суму 55912,0 грн; за травень 2019 року - на суму 66685,0 грн; за серпень 2019 року - на суму 26467,0 грн; за грудень 2019 року - на суму 236222,0 грн; за лютий 2020 року - на суму 66682,0 грн;

- у завищенні від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного податкового періоду: за травень 2018 року - на суму 886488,0 грн; за липень 2018 року - на суму 211067,0 грн; за серпень 2018 року - на суму 112181,0 грн; за грудень 2018 року - на суму 588489,0 грн; за січень 2019 року - на суму 408091,0 грн; за лютий 2019 року - на суму 132167,0 грн; за березень 2019 року - на суму 76255,0 грн; за травень 2019 року - на суму 223277 грн; за серпень 2019 року - на суму 365045,0 грн, за грудень 2019 року - на суму 128823,0 грн; за лютий 2020 року - на суму 62141,0 грн, за липень 2020 року на суму 62141,0 грн.

Актом перевірки також зафіксовано порушення п.201.10 ст. 201 ПКУ та п.3 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307, що полягає у нескладенні позивачем та відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних при постачанні товарів/послуг на загальну суму 247177,0 грн.

Допитана в якості свідка головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС у Житомирській області, Ящук Наталія Вікторівна підтвердила висновки, що наведені в акті перевірки від 01.10.2020, зокрема щодо невідповідності обсягів придбаних послуг та списаних зернових на посівні, відсутності фактів реєстрації податкових накладних по певним операціям та встановлення факту списання засобів захисту рослин і добрив в розрізі найменувань, що фактично були реалізовані підприємством.

Щодо встановленого контролюючим органом факту відсутності складання та реєстрації податкових накладних суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки від 01.10.2020 встановлено, що порушення наведене вище встановлено в результаті аналізу оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за квітень-липень 2020 року в розрізі покупців та договорів постачання. Зокрема контролюючим органом встановлено відображення позивачем дебетового обороту, тобто відвантаження с/г продукції, а саме кукурудзи за відсутності подальшого подання податкових накладних та їх реєстрації в ЄРПН.

Як встановлено зі змісту оборотно-сальдової відомості по 361 рахунку за грудень 2018 (а.с.13 т.1) позивачем було реалізовано кукурудзи:

- ТОВ "Карел-Груп" - на суму 293176,80 грн, та подано податкові накладні №2 від 17.12.2018 на суму 149032,80 (з урахуванням ПДВ) та №3 від 17.12.2018 на суму 144144,00 грн (з урахуванням ПДВ) (а.с.14,16 т.1). Вказані податкові накладні були подані позивачем до органів ДПС та прийняті та зереєстровані в ЄРПН, про що свідчать квитанції від 27.12.2018 (а.с.15, 17 т.1).

- ТОВ "Клов"- на суму 235281,58 грн, з неї 130805,88 грн (з урахуванням ПДВ) за накладною від 07.12.2018 №15 та 104475,70 грн (з урахуванням ПДВ) за накладною від 22.12.2018 №16 (а.с.18,20 т.1). Вказані податкові накладні були подані позивачем до органів ДПС та прийняті та зареєстровані в ЄРПН, про що свідчать квитанції від 14.01.2019 (а.с.19, 21 т.1).

Як встановлено зі змісту оборотно-сальдової відомості по 361 рахунку за травень 2018 (а.с.13 т.1) позивачем було реалізовано кукурудзу ТОВ "Сімаківка Агро" на загальну суму 143952,60 грн (а.с.22 т.1), з неї на 87852,60 грн за податковою накладною №7 від 05.05.2018 та 56100,00 грн за податковою накладною №8 від 13.05.2018 (а.с.23, 25 т.1). Вказані податкові накладні були подані до органів ДПС та зареєстровані 30.05.2018 (а.с. 24, 24 т.1).

Згідно оборотно-сальдової відомості по 361 рахунку за червень 2018 року встановлено факт реалізації кукурудзи ТОВ "СГП "Дніпро" на суму 18408,0 грн (а.с. 27 т.1), за вказаною операцією позивачем було подано податкову накладну №18 від 27.06.2018, що зареєстрована в ЄРПН 12.07.2018 (а.с.28, 29 т.1).

З огляду на встановлений факт подання та реєстрації платником податків вищевказаних податкових накладних, аналіз наданих до матеріалів справи доказів дозволяє зробити висновок про помилковість тверджень контролюючого органу про відсутність складання та реєстрації податкових накладних на обсяги реалізованої позивачем контрагентам продукції.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.201.2. ст.200 ПК України).

Згідно п.201.5. ст.200 ПК України для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до підпункту 201.10. статті201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №1246).

Відповідно до п.2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - Платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно положень пунктів 8, 11 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку. Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до п.13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відтак, з урахуванням того, що податкові накладні на суми відображені в оборотно-сальдових відомостях по рахунку 361 були зареєстровані в ЄРПН, про що свідчать надані до матеріалів справи квитанції про їх отримання податковим органом, твердження відповідача про наявність порушень з боку платника податків в цій частині визнаються судом безпідставними та необґрунтованими.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Синергія" з приводу придбання у травні 2018 року суміші сухої білково- вуглеводної на загальну суму 9 999 298,23 грн, у т.ч. ПДВ 1 666 549,7 грн слід зазначити наступне.

Між ТОВ «Підлуби Агро+» та ТОВ «Синергія» 03.05.2018 було укладено договір поставки товару , згідно якого Постачальник (ТОВ «Синергія») зобов`язується передати у власність Покупця (ТОВ «Підлуби Агро+») товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар в номенклатурі, кількості, за цінами згідно видаткових накладних і зробити розрахунки в термін, в розмірі та в порядку, передбачених цим Договором.» (а.с. 122-124 т.1).

Передача товару відбувалась за актами приймання-передачі від 03.05.2018 №1- №15 (а.с. 74-81 т.1) на підставі видаткових накладних від 04.05.2018 №100, від 05.05.2018 №101, 102, від 07.05.2018 №103, 104, від 08.05.2018 №107, №109, №110, від 10.05.2018 №111, №112, №113, №114, від 11.05.2018 №115, №116 (а.с.101- 115 т.1).

Вказаний товар був частково оплачений позивачем згідно платіжних доручень (а.с.82-100 т.1).

Таким чином, позивачем було придбано добрива у ТОВ «Синергія» в травні 2018 року в загальній кількості - 21811,993 кг на суму 9999298,23 грн.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що дана суміш оприбуткована товариством у травні 2018 року в Дт рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення». Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 208 в розрізі найменувань, встановлено, що станом на 31.12.2018 року залишки даної суміші становлять 618406,43 грн.

У зв`язку з вказаним податковий орган дійшов висновку, що вартість списаної суміші становить 7714342,10 грн. При детальному аналізі актів використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів захисту рослин встановлено, що дана суміш списана на наступні культури : озиме жито на площу 453 га, кукурудза на силос на площу 265 га (в акті списання зазначено «кукурудза на силос», при тому, що спочатку збирається кукурудза на зерно), віка-овес на площу 432 га, люпин на площу 77,5 га, просо 36 га.

Згідно реєстру актів списання про використання мінеральних добрив, органічних і бактеріальних добрив судом встановлено, що для підживлення ґрунту 20233,83 кг добрива було внесено на площу 1263,5 га (а.с.51 т.1).

Решту добрива було передано на відповідальне зберігання ТОВ «Синергія» згідно договору №03/05/18-1 відповідального зберігання товару від 03.05.2018 року, відповідно до умов якого місцем зберігання майна є: Львівська обл.., Камянка-Бузький район, смт.Новий Яричів, вул.Лісна 1. Приймання товару здійснювалося за актами приймання передачі (а.с.73 т.1).

Зі змісту пояснень представника позивача судом встановлено, що первісною метою придбання даної суміші було використання її у якості добавки до корму для великої рогатої худоби.

Однак, внаслідок недотримання норм щодо його зберігання, транспортування, даний товар втратив свою харчову та поживну цінність, а тому підприємством було прийнято рішення використати цю суміш як добриво для землі, що підживить ґрунт та покращить баланс родючості ґрунту і матиме позитивний вплив на показники при вирощуванні трав і культур на корм ВРХ.

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи надано наказ ТОВ «Підлуби Агро+» про призначення комісії від 28.05.2018, звіт комісії ТОВ «Підлуби Агро+» від 01.06.2018 та наказ ТОВ «Підлуби Агро+» про використання суміші білково-вуглеводної від 02.06.2018 (а.с.44-46 т.2).

Відтак, доводи контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму 1 666 550,0 грн за травень 2018 року не знайшли обґрунтованого підтвердження матеріали справи, а тому визнаються судом безпідставними.

Щодо посилань відповідача, на те що ТОВ "Синергія" являється фігурантом багатьох кримінальних справ, в ході яких встановлено, що згідно податкової звітності у підприємства відсутні залишки на складах. Вказані відомості свідчать про формальний характер взаємовідносин ТОВ "Синергія" та її контрагентами - як із постачальниками так із покупцями.

В свою чергу позивач в обґрунтування безпідставності тверджень відповідача вказує, що на момент виникнення договірних відносин з контрагентом ТОВ «Синергія» ним було перевірено інформацію із загальнодоступних податкових та інших інформаційних реєстрів та не виявлено ознак ризиковості.

Так, ТОВ «Синергія» було діючим платником податку, у нього був відсутній податковий борг; одним із видів діяльності вказано - 20.15 Виробництво добрив і азотних сполук (основний).

На основі вказаного, у позивача не виникло будь-яких обґрунтованих підозр щодо майбутньої недобросовісності цього суб`єкта господарювання.

Більш того, у позивача не виникло жодних претензій за наслідком співпраці з вказаним контрагентом.

Слід зауважити, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків (за відсутності вироку суду), в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 813/4931/13-а та від 06 лютого 2018 року у справі № 802/4940/14, від 10 вересня 2020 року у справі № 826/12919/16.

Верховний суд вказує на те, що проведення досудового розслідування не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, внаслідок чого підлягає перевірці кожне податкове правопорушення і здійснення комплексного дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених, серед іншого, такою ухвалою, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин справи, та відсутності доказів наявності вироку суду щодо контрагентів ТОВ «Підлуби Агро+», судом не приймаються до уваги висновки контролюючого органу про наявність певних порушень податкової дисципліни позивачем.

Щодо висновків контролюючого органу про невідповідність обсязі засіяної площі та площі з якої в подальшому було зібрано урожай, що призвело до заниження позивачем податкових зобов`язань на загальну суму 29 958 грн, в тому числі за квітень 2018 року- 6482,0 грн, за травень 2018 року - 23269,0 грн та червень 2018 року - 207,0 грн, суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що в результаті порівняння площі, які відображено в податковій та статистичній звітності із площами, які фактично товариством зазначено в первинних документах - картах засіяних полів та в актах списання ТМЦ, та площами, які зазначено в актах придбаних послуг по обробітку землі сторонніми організаціями, контролюючим органом встановлено розбіжності, а саме: згідно форми №29-Сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур » станом на 01.12.2018 року посівна площа під жито озиме, кукурудзу на зерно, овес, вика, просо, люпин становить 1091,0 га, посівна площа під багаторічні трави - 179,0 га та площа під посів озимих культур під урожай наступного року- 31,0 га. При цьому, відповідно до актів наданих послуг ТОВ"АГРОХОЛДИНГ РУНО" за квітень-грудень 2018 року посівна площа становить 912,0 га, в тому числі посів у вересні 2018 року на площі 31,0 га (посів озимих культур) та згідно акту наданих послуг ТОВ «Ялинівка нова» - 185 га. Отже, згідно актів придбаних ПОСЛУГ у ТОВ "Агрохолдинг РУНО" та ТОВ «Ялинівка нова» площа посіву врожаю 2018 року становить 1066,0 га.

Відповідно до Аналізу рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» та Аналізу рахунку 231 "Рослинництво", за період квітень - грудень 2018 року товариством з Кт-у 208-го списано на посів - у Дт 231-го наступний посівний матеріал : вика, овес, кукурудза, люпин, просо, соя. Так, згідно актів списання посівного матеріалу, встановлено, що насіння на посів культур списувалося в наступних періодах : овес у квітні 2018 року, вика у квітні-травні 2018 року, люпин-у травні 2018 року, кукурудза - у травні 2018 року, соя - у травні 2018 року, просо у травні-червні 2018 року. Тобто, ТОВ "Підлуби Агро+" фактично здійснювало посів таких культур як овес, вика, просо, кукурудза, люпин, соя. Так, згідно актів наданих послуг ТОВ «Агрохолдинг РУНО», контрагентом надавалися послухи в таких періодах : квітень 2018 року-467 га, травень 2018 року-579 га, та у червні 2018 року-20га. Натомість, при аналізі придбаних послуг по збору врожаю у 2018 році встановлено, що ФГ «Слав - Агро» надавало послуги по збору врожаю таких культур як вика-овес -391,0 га, просо-6,0 га, кукурудза-208 га, люпин-73,5 га, та жито-420,0 га. Загальна площа зібраного врожаю становить 1098,5 га. Так, оскільки за період квітень-грудень 2018 року товариство не здійснювало посів жита, натомість придбавало послуги по збору врожаю жита, отже, за період квітень-грудень 2018 року товариством також було зібрано врожай 2017 року - жито (посівна площа згідно форми №29-Сг-453 га).

Отже, згідно актів придбаних послуг врожаю, зібрана площа під врожаєм 2018 року становить 678.5 га. З огляду на наведене, контролюючий орган дійшов висновку, що вартість послуг по посіву с/г культур на площі 387,5 га, в тому числі у квітні на площі 76 га, у травні - на площі 297,5 га та у червні - на площі 14 га ТОВ «Підлуби Агро+» використано не в господарській діяльності.

Згідно зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних контрагентами - постачальниками ТОВ «Агрохолдинг РУНО» та ТОВ «Ялинівка нова» (з урахуванням дати реєстрації) вартість послуг посіву на площі 387,5 га становить 149790,0 грн, в тому числі за квітень 2018 року - 32412,48 грн, за травень 2018 року - 116340,72 грн та червень 2018 року - 1036,3 грн.

Таким чином, на думку контролюючого органу, придбані послуги не могли використовуватися ТОВ "Підлуби Агро+" в господарській діяльності.

Натомість позивач обґрунтовуючи безпідставність доводів відповідача про наявність порушення у наведеній вище частині вказує, що у зв`язку із господарською необхідністю 387,5 га землі була засіяна у спірний період культурами для випасу великої рогатої худоби, а саме :сумішю вика-овес-площа 289 га, овес-28 га, просо -36 га, кукурудза-29 га, соя-6 га, а тому і відповідно збір урожаю на цій площі не проводився.

На підтвердження вказаних обставин позивач зазначає, що ферма, де вирощується велика рогата худоба ТОВ "Підлуби Агро+", розміщена в межах Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (в селі Яминець), і відтак випас цієї худоби відбувався в межах цієї ж сільської ради.

Зі змісту наказу ТОВ «Підлуби Агро +» №12 від 03.07.2018 про затвердження структури площі, які знаходяться в обробітку станом на 30.06.2018 навпроти засіяних земель Кривотинської сільської ради міститься відмітка «випас» (а.с.35-38 т.2).

Вказане підтверджується наданими до матеріалів справи актами на приймання грубих і соковитих кормів за серпнень 2018 року №1 від 23.08.2018, №2 від 23.08.2018, №3 від 26.08.2018, №4 від від 28.08.2018, №5 від 28.08.2018 (а.с. 39-43 т.2).

Вказані акти були складені комісією у складі агронома, завідуючого фермою та зоотехніка та затверджені директором ТОВ «Підлуби Агро +» у період готовності та дозрівання вказаних культур саме для випасу ВРХ.

Аналіз встановлених обставин справи та долучених до матеріалів справи доказів дозволяє зробити висновок, що різниця у засіяних позивачем площах та площах, на яких в подальшому було зібрано урожай становить площу, що була використана ним для випасання великої рогатої худоби. Відтак, висновок контролюючого органу щодо заниження податкових зобов`язань на суму 29958,00 грн визнається судом необґрунтованим.

Щодо встановленого в ході проведення перевірки порушення, що полягає у заниженні позивачем податкових зобов`язання на загальну суму 931938,0 грн, в тому числі за грудень 2018 року - на 549996,0 грн, травень 2019 року - на 213707,0 грн та липень 2019 року - на 168235,0 грн судом встановлено наступне.

Контролюючим органом встановлено проведення ТОВ «Підлуби Агро+» коригування податкових зобов`язань на загальну суму (-) 1 536 874,0 грн. Згідно розрахунків коригувань, зареєстрованих в ЄРПН, причинами проведення коригувань є зміна номенклатури, зміна кількості та повернення товару/авансових платежів.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, у грудні 2018 року товариством проведено коригування складених та зареєстрованих на адресу контрагента-покупця ТОВ «Хім-Агро-Сервіс» податкових накладних, а саме :

-№ 1 від 16.07.2018 року, щодо постачання кукурудзи в кількості 169 т. Розрахунком коригування №10 від 26.12.2018 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 167 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 4541,67 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 758 458,89 грн (а.с.30 т.1);

-№ 2 від 16.07.2018 року, щодо постачання кукурудзи в кількості 169 т. Розрахунком коригування №10 від 26.12.2018 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 167 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 4541,67 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 758 458,89 грн (а.с.31 т.1);

-№ 3 від 17.07.2018 року, щодо постачання кукурудзи в кількості 169 т. Розрахунком коригування №11 від 26.12.2018 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 169 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 4541,67 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 767 542,23 грн (а.с.32 т.1).

-№ 4 від 19.07.2018 року, щодо постачання кукурудзи в кількості 169 т. Розрахунком коригування №12 від 26.12.2018 року товариством змінено кількість постачання в кількості (-) 102,50 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 4541,67 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 465 521,17 грн (а.с.33).

Кількість поверненого товару (кукурудзи) по даному покупцю згідно видаткових накладних (повернення) від 26.12.2018 складає 605,5 т. на загальну суму (-) 2 749 981,18 грн, відповідно ПДВ(-) 549 996,0 грн (а.с. 39, 40,41,42 т.1).

Відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за квітень 2018 року-липень 2020 року в розрізі договорів постачання, по контрагенту-покупцю ТОВ «Хім-Агро-Сервіс» по договору постачання №01/08-к від 01.07.2018 року, станом на 01.08,2018 року рахувалася дебіторська заборгованість в розмірі 11 881 008,76 грн (а.с.38 т.1).

Позивач обґрунтовуючи позов не заперечує факт повернення контрагентом товару, вказує, що акти на повернення товару не є обов`язковими та не передбачені договором.

Зазначає, що внаслідок повернення товару відбулися всі обов`язкові дії в бухгалтерському обліку позивача та ТОВ "Хім Агро Сервіс" згідно вимог чинного законодавства (збільшення у ТОВ "Хім Агро Сервіс" та зменшення у позивача податкових зобов`язань).

Крім того позивач стверджує, що повернений ТОВ "Хім Агро Сервіс" товар в подальшому був використаний позивачем у господарській діяльності. Зокрема зерно було спрямовано на годівлю власної рогатої худоби.

Також у травні 2019 року товариством проведено коригування складеної та зареєстрованої на адресу контрагента-покупця ТОВ "Барвінок Полісся" податкової накладної № 1 від 10.12.2018 року, щодо постачання кукурудзи в кількості 557500 кг. Розрахунком коригування №13 від 24.05.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 320560 кг. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 3,33333 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 1 068 426,48 грн, відповідно ПДВ(-) 213 706,67 грн.

Відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за квітень 2018 року-липень 2020 року в розрізі договорів постачання, по контрагенту-покупцю ТОВ "Барвінок Полісся" по договору постачання №414/1218-ПбБ від 10.12.2018 року, станом на 01.01.2019 року рахувалася дебіторська заборгованість в розмірі 2 230 000 грн.

Як встановлено судом, 10.12.2018 було укладено договір поставки між ТОВ «Підлуби Агро +» та ТОВ "Барвінок Полісся». За угодою в грудні 2018 року реалізовано товару на суму 2230000,00 грн (а.с. 18-19, 20, 21 т.2).

В подальшому відбулося часткове повернення товару в травні 2019 року на суму 1282240,00 грн, на суму повернення було виписано розрахунок коригування, залишок розрахунків - 947760,00 грн був сплачений 27 березня 2020 року.

Також в травні 2019 року відбувалися взаємовідносини позивача щодо повернення товару від ТОВ "Барвінок Полісся» на суму-213707,00 грн ПДВ (1282240 ,00 сума з ПДВ)- підстава коригування - часткове повернення товару, придбаного раніше на підставі договору від 10.12.2018.

Позивач обґрунтовуючи безпідставність виявленого порушення вказує, що товар на підставі накладних на повернення було йому повернуто, внаслідок чого відбулися всі обов`язкові дії в бухгалтерському обліку позивача.

Зокрема повернене від ТОВ "Барвінок Полісся» зерно кукурудзи у кількості 320 560,00 кг було реалізоване ТОВ «Хім Агро Сервіс», що підтверджується податковою накладною №31 від 26 липня 2019 року (а.с. 13 т.2).

В ході проведення перевірки також встановлено, що у липні 2019 року товариством проведено коригування складених та зареєстрованих на адресу контра гента-покупця ТОВ "ФОРНЕС" податкових накладних, а саме :

- №1 від 06.04.2018 року, щодо постачання соняшника в кількості 41,0965 т. Розрахунком коригування №1 від 15.05.2018 року змінено номенклатуру з насіння соняшнику на соняшник та кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 4,206724 т. розрахунком коригування №18 від 23.07.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 26,481899 т. та розрахунком коригування №19 від 24.07.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 10,40788 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 9500,0 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 390 416,67 грн. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 9500,0 грн. Обсяг коригування по даній податковій накладній - (-) 390 416,67 грн, відповідно ПДВ1-) 78 083,35 грн.

Відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за квітень 2018 року-липень 2020 року в розрізі договорів постачання, по контрагенту-покупцю ТОВ «Форнес» по договору постачання №02/0418-Пб від 02.04.2018 року, станом на 01.05.2018 року рахувалася кредиторська заборгованість. Таким чином, податкова накладна №1 від 06.04.2018 року була складена та зареєстрована у зв`язку із отриманням коштів від покупця. Проте, згідно оборотів по рахунку 361, у травні 2018 року відбулося відвантаження продукції, в тому числі в рахунок погашення попередньої оплати.

- № 3 від 22.05.2018 року, щодо постачання соняшника в кількості 79,99984 т. Розрахунком коригування №22 від 12.07.2019 року змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 9,845619 т., розрахунком коригування №23 від 25.07.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 27,67999 т., розрахунком коригування №24 від 26.07.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (-) 42,47423 т. та розрахунком коригування №33 від 26.07.2019 року товариством змінено кількість постачання у зв`язку із поверненням товару в кількості (+) 36,72704 т. Ціна постачання одиниці продукції без врахування ПДВ становить 10416,67 грн. Кількість поверненого товару становить 43,27,28 т. Обсяг коригування по даній податковій накладній (-) 450 758,48 грн, відповідно ПДВ становить 90 151,69 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідачем помилково вказано, що у квітні 2019 року відбувалось коригування фактичного постачання обсягів продукції, оскільки у вказаному періоді були відсутні операції з вказаним контрагентом. Дані зауваження відповідача суперечать здійсненим позивачем розрахункам та виписаним податковим накладним та розрахункам коригування.

Здійснення відповідних дій платником податків підтверджується карткою рахунку 361 та реєстром розрахунків коригування з ЄРПН.

Твердження відповідача про відсутність факту складання покупцями актів невідповідності товару є необґрунтованими, оскільки норми податкового законодавства не зобов`язують сторін договору у разі повернення товару складати відповідні акти.

Відтак, судом не встановлено підтвердження порушення податкової дисципліни позивачем у вказаній частині.

Також на спростування тверджень відповідача про невідповідність періодів придбання послуг у ТОВ «Агротрейд логістика» по

зберіганню товару періодам, в яких здійснено коригування зобов`язань у зв`язку із поверненням товару суд зазначає наступне.

Так, між ТОВ «Агротрейд логістика» та позивачем було укладено договір надання послуг №321/08181-Пб від 01.08.2018 року. Предметом договору є послуги по прийманню, збереженню, сушінню та очистці, та відвантаженню зернових та сільськогосподарських культур-пшениці, кукурудзи, соняшника, жита, сої.

На підтвердження факту зберігання поверненого товару надано копію договору зберігання між ТОВ «Агротрейд логістика» та позивачем від 01.12.2018 №471/12181-Пб (а.с.77-78 т.2), акти приймання передачі від 26.12.2018, 01.05.2019, 24.05.2019, 26.07.2019 (а.с. 79-82 т.2) та копію книги складського обліку матеріалів, де відмічено надходження від ТОВ «Хім агро сервіс» 26.12.2018 440682 кг кукурудзи, від ТОВ «Барвінок Полісся» 24.05.2019 320560 кг кукурудзи, що 26.07.2019 відвантажено ТОВ «Хім агро сервіс» (а.с.72-76 т.2).

Відтак, наявними в матеріалах справи доказами доведено фактичне здійснення операцій позивачем з контрагентами щодо повернення партій товарів продавцю, а тому твердження відповідача про наявність порушень податкового законодавства у вказаній частині не підтверджено.

Згідно з ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено відсутність належних доказів, які підтверджують наявність законних підстав для виключення позивача з реєстру платників єдиного податку четвертої групи, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 грн.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача сплаченого судового збору в сумі 21020,00 грн.

В прохальній частині позову було заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження обставин до матеріалів справи не надано жодного доказу.

Частиною 1 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

При цьому, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст.134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Частиною 5 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Водночас, для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, первинні бухгалтерські документи про сплату таких витрат.

Зі змісту матеріалів справи не можливо встановити фактів надання адвокатом послуг та оплати відповідних послуг.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду 04.10.2019 у справі №914/1949/18 та від 15.05.2018 у справі 821/1594/17.

Питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18).

Жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу не надано, у зв`язку із чим заява не підлягає задоволенню.

Вказані висновки суду підтверджуються постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.02.2019 у справі №803/1032/18, якою вказано, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Враховуючи те, що доказів, які б підтверджували здійснення витрат для надання правничої допомоги та підготовки, подання до суду позову не надано, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області № від 22.10.2020 форми «Р» та № від 22.10.2020 форми «В4».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника,7, м.Житомир, 10003, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (вул. Соборна, 2, Ємільчине, Ємільчинський район, Житомирська область, 11200, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 21020,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва