Справа № 380/8549/21
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №380/8549/21
Провадження №2-а/463/146/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.
за участю секретаря судового засідання - Фурик Л.М.,
представника позивача Курілець А.І.
відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до Начальника Львівського прикордонного загону полковника Федорчука Анатолія про оскарження рішення про примусове повернення з України, -
в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд скасувати рішення затверджене начальником Львівського прикордонного загону про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути території України у термін до 11 червня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 травня 2021 року Львівським прикордонним загоном прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11 червня 2021 року. Вказане рішення вважає необґрунтованим, безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, на думку позивача вирішуючи питання щодо примусового повернення іноземця, ограни прикордонної служби зобов`язані враховувати не лише обставини, які визначаються Законом як підстави можливості примусового повернення іноземця, а і інші обставини, які мають значення для прийняття обґрунтованого та виваженого рішення, яке б зокрема, забезпечувало необхідний баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів іноземців і цілям на досягнення яких спрямоване це рішення.
Між ОСОБА_2 та Запорізьким державним медичним університетом укладено договір від 11.02.2021 про навчання. З 01.02.2021 р. позивач навчається на першому курсі другого міжнародного факультету Запорізького державного медичного університету.

Відповідно до довідки з Запорізького державного медичного університету №12/609 заборгованості з оплати навчання відсутня, студент проплатив на один рік вперед вартість навчання. Згідно з характеристики з Запорізького державного медичного університету ОСОБА_2 пропусків занять без поважних причин не мав. Законодавства України, правил перебування іноземців та правил внутрішнього розпорядку не порушував.

ОСОБА_2 видано посвідку тимчасового проживання в Україні, така дійсна до 01.02.2027 року. Всі ці документи свідчать про те, що позивач перебуває на території України на законних підставах.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених у позові. Також вважає, що підставами для скасування рішення про примусове повернення позивача за межі України, являється факт повідомлення про таке позивачу у відсутності перекладача та адвоката. При цьому підтвердив, що дійсно позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за спробу перетину державного кордону України поза пунктом пропуску. Постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не оскаржував, визначений судом штраф сплатив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що рішення затверджене начальником Львівського прикордонного загону про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято у відповідності до вимог Закону. А саме ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноважує орган охорони державного кордону приймати рішення про примусове повернення іноземців або осіб без громадянства в країну походження або третю країну у випадку затримання таких у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 р. позивач був визнаний винним у вчиненні спроби незаконного перетину державного кордону України з Республікою Польща та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Крім цього просить врахувати, що при ознайомленні позивача з оскаржуваним рішенням був присутній перекладач, жодних клопотань від позивача про заміну перекладача чи залучення адвоката не поступало.

Таким чином, громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, і на виконання вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому поверненню до країни походження.

Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Також, згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Судом встановлено, що 08 травня 2021 року прикордонним нарядом «Група реагування» відділу прикордонної служби «Краківець» Львівського прикордонного загону 15 год. 40 хв. затримано громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 549 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Краковець, територія Яворівського району, Львівської області, на відстані 400 м від лінії державного кордону, територія Нижанковицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, про що складено протокол про адміністративне затримання.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2021 року у справі №944/2318/21 громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень в дохід держави.

11 травня 2021 року Львівським прикордонним загоном прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11 червня 2021 року.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Так, частиною 3 статті 3 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Частиною першою статті 16 цього ж Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відповідно до частин 2 та 3 статті 25 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 3, 4 вказаної статті визначено, що один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Відповідно до ч. 8 с. 26 Закону примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, не можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, яка вчинила акт агресії проти України, або в країну, яка не визнає територіальну цілісність та суверенітет України або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262.

При цьому відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, перетнула державний кордон України в порядку, встановленому законодавством України, повинна протягом п`яти робочих днів звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Також статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції, підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Як вбачається з оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 11 травня 2021 року про примусове повернення з України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач в такому встановив факт здійснення позивачем спроби незаконного перетину кордону, внаслідок чого останній був затриманий прикордонним нарядом, та те, що оскільки позивач порушив вимоги Закону України «Про державний кордон України», судом було визнано його винним у вчиненні адміністративного порушення. Зазначив, що таким чином позивач своїми діями порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, і на виконання вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому поверненню до країни походження. Крім цього в оскаржуваному рішенні зазначено про присутність перекладача.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 11 травня 2021 року про примусове повернення з України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, відтак таке слід залишити без змін, а позов без задоволення. Також у зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 26 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 26, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.п. 4, 5 Розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 288, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні адміністративного позову громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), до Львівського прикордонного загону (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівський прикордонний загін (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14321653.

Суддя: Г.Б. Жовнір