Справа № 120/10169/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 серпня 2021 р. Справа № 120/10169/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21036)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено право на звернення до адміністративного суду.

У відповідності до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 160, 161 КАС України.

Норми ст. 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів позовної заяви додано оригінал квитанції № 4 від 19.08.2021 року про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп..

Між тим, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати раніше призначеної позивачеві пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідної суми грошового забезпечення, із врахуванням виплачених сум: з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 01.03.2018 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами чинними на 05.03.2019 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі № 120/1627/21-а;

2. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачеві пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідної суми грошового забезпечення, із врахуванням виплачених сум: з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 01.03.2018 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами чинними на 05.03.2019 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі № 120/1627/21-а;

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд вказує, що позивачем по своїй суті заявлено чотири немайнових позовні вимоги. При чому, вимога про визнання протиправною відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з 01.03.2018 року є взаємопов`язаною з вимогою про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки 01.03.2018 року. Більш того, друга позовна вимога є похідною від першої, адже внаслідок визнання протиправною відмови можливим є зобов`язання відповідача вчинити певні дії з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача. Таким чином, вказані позовні вимоги є взаємопов`язаними та похідними, відповідно позивачеві слід сплатити судовий збір лише за одну позовну вимогу.

Аналогічними є й позовні вимоги про визнання протиправною відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з 01.04.2019 року є взаємопов`язаною з вимогою про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки 01.04.2019 року. Більш того, друга позовна вимога є похідною від першої, адже внаслідок визнання протиправною відмови можливим є зобов`язання відповідача вчинити певні дії з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме, працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

З огляду на це, сума судового збору за звернення до суду з даним позовом становитиме 1 816 грн. 00 коп. (2 Х (2 270 грн. 00 коп. Х 0,4).

Враховуючи, що згідно квитанції № 4 від 19.08.2021 року позивач сплачено судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., відповідно йому слід доплатити судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач оскаржує самовільне зменшення відповідачем з 01.01.2018 року основного розміру пенсії з 82% грошового забезпечення на 70% грошового забезпечення. Проте, у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року на підставі оновленої довідки.

Таким чином, вбачається певна невідповідність між обставинами справи та прохальною частиною позовної заяви.

Саме тому, позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви та уточнити прохальну частину заявленого позову, привівши зміст позовних вимог у відповідність до обставин, якими такі вимоги обґрунтовує, визначитись із належним способом захисту порушеного права та конкретизувати свої позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним та може бути обмеженим, в тому числі встановленням строків для звернення до суду. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спрямоване на досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Предметом спору у цій справі у т.ч. є вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати раніше призначеної позивачеві пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідної суми грошового забезпечення, із врахуванням виплачених сум: з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 01.03.2018 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачеві пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідної суми грошового забезпечення, із врахуванням виплачених сум: з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 01.03.2018 року, яку видало Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

При цьому, як слідує з тексту позовної заяви, позивач оскаржує не відмову в перерахунку пенсії, адже такий перерахунок останній був здійснений, а самовільне зменшення відповідачем при такому перерахунку розміру грошового забезпечення з 82% до 70%.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 року у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Тому, отримання позивачем листа відповідача від 09.08.2021 року за вих. № 8671-8314/К-02/8-0200-21 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти через 3 роки від тоді, коли на його думку мав місце факт порушення прав перерахунок пенсії відповідно до Постанов № 103 та № 704 (з 01.01.2018 року).

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 року у справі № 127/13736/16-а зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. 159, 160, 161, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачеві 10-денний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Дану ухвалу направити позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна