Справа № 308/10418/20
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Данко В.Й.

за участю секретаря судового засідання - Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою ст. сержанта поліції СРПП №4 Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Раковдій Р.О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, посилаючись на те, що 07.09.2020 о 01 год. 12 хв. в с.Невицьке він дійсно перебував у транспортному засобі марки «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 , однак у якості пасажира, оскільки за кермом даного автомобілю перебув ОСОБА_2 , який помітив, що фара ближнього світла автомобілю не працює, зупинився на узбіччі біля заправки, щоб придбати лампу, замінити її та продовжити рух далі в технічно справному автомобілі. Працівники поліції проїжджаючи повз, побачили, що на узбіччі припаркований їхній автомобіль в якого не горіла фара ближнього світла зупинились, на що він в свою чергу вийшов з машини, щоб повідомити причину зупинки. Однак працівники поліції підійшли до нього та попросили документи на право керування транспортним засобом, на що він повідомив, що не є водієм, а тільки пасажиром, після чого у нього попросили документ, що посвідчує особу. Нащо він не був згідний з пропозицією працівників поліції та заперечував факт керування транспортним засобом. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову БАБ №223781 від 27.09.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, у визначений судом строк відзиву не надав. А тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі п.2 ч.3 ст.205 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд проводить розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2020 року ст. сержантом поліції СРПП №4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Раковдій Р.О. було винесено постанову БАБ №223791 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до вищевказаної постанови, слідує, що 27.09.2020 року о 01 год. 12 хв. ОСОБА_1 в с.Невицьке по вул. Центральній, керуючи автомобілем марки «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія, чим вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення, в тому числі, інспектор УПП, мають діяти із дотриманням вимог законодавства.

Приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач у позовній заяві заперечує обставини, вказані у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху. Так, як слідує зі змісту позовної заяви, в такій позивач зазначає, що транспортним засобом «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 він не керував, а був у якості пасажира, а водій відійшов, щоб придбати лампу на фару ближнього світла.

З оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Однак, оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, не зазначено свідків, які б могли підтвердити факт правопорушення, також відсутні докази фото чи відео матеріалів, щодо знаходження горизонтальної дорожньої розмітки на даній ділянці дороги.

Крім цього, з наявної в матеріалах копії постанови вбачається, що «пункт 9» підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови - зазначений без участі свідків, які б могли даний факт підтвердити чи спростувати.

Старший сержант Раковдій Р.О. , який виніс оскаржувану постанову, у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України ним не було доведено правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також відповідачем не надано суду відзиву на позов, а тому суд, керуючись ч. 4 ст. 159 КАС, кваліфікує дії відповідача як визнання позову.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи на аналізу норм законодавства, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах законодавства, а тому постанова серії БАБ №223781 27.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі ч. 1 ст. 126, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №223781 від 27.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й.Данко