Справа № 140/7235/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7235/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 18.03.2020 №18-156 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром; зобов`язання провести з 15.12.2019 року по 01.04.2021 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області від 18.03.2020 року №118-156 вих-20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.1984 по 17.02.2010 року позивач працював органах прокуратури Волинської області, з 03.07.2003 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, яка була йому призначена відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від середньомісячного місячного заробітку за посадою прокурора Ратнівського району Волинської області.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року в справі №140/6967/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року на підставі довідки прокуратури Волинської області від 18.03.2020 року №18-156 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

ГУ ПФУ у Волинській області на виконання вказаного рішення суду та до 01.04.2021 проведено обчислення пенсії позивача з розрахунку 90% заробітної плати. З 01.04.2021 відповідно до довідки №21-269 вих 04 про заробітну плату керівника окружної прокуратури, виданої Волинською обласною прокуратурою, позивачу проведено перерахунок пенсії та встановлено в розмірі 60%.

Крім того, при виконанні вказаного рішення суду відповідачем обмежено розмір пенсії максимальним розміром.

Позивач вважає дії відповідача щодо зменшення вісотквоого розміру пенсії та обмеження суму пенсії максимальним розміром в період з 15.12.2019 року по 01.04.2021 протиправними, оскільки вони вчинені всупереч вимогам закону та порушуються його право на соціальний захист.

Зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Відтак, до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії та зменшуватися відсотковий розмір пенсії від суми місячної заробітної плати, оскільки такі обмеження виникли після призначення йому пенсії та звужують його права.

З наведених підстав, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно частини 15 статті 86 чинного Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Щодо допуску негайного виконання рішень суду про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, зазначив, що відповідно до статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Пенсія позивачу виплачується щомісячно в межах встановленої суми, що забезпечує його належне існування та соціальний захист, в позовній заяві вимогою є не присудження виплати пенсії, а її перерахунок, а відтак необхідності для допуску негайного виконання рішення суду про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць не має підстав.

З врахуванням наведеного, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 03.07.2003 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням від 18.03.2004 року № НОМЕР_1 та протоколом №149717 від 04.07.2003 року.

Прокуратурою Волинської області позивачу видана довідка від 18.03.2020 року № 18-156 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою керівник місцевої прокуратури становить 42224,00 грн

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі 140/6967/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури Волинської області від 18.03.2020 року № 18-156 вих-20. Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року на підставі довідки прокуратури Волинської області від 18 березня 2020 року №18-156 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.05.2021 року

Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку на виплату пенсії відповідно до вказаного рішення, виходячи із розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Листом від 30.06.2021 року №5916-6135/Г-02/8-0300/21 ГУ ПФу у Волинській області повідомило позивача, що до 01.04.2021 розмір його пенсії обчислено з розрахунку 90% заробітної плати та становив 16940,37 грн. 27.04.2021 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідку від 15.04.2021 року №21-269 вих 04 про заробітну плату керівника окружної прокуратури, видану Волинською обласною прокуратурою. З 01.04.2021 проведено перерахунок пенсії та встановлено в розмірі 60% заробітної плати на посаді курівника окружної прокуратури. Розмір пенсійної виплати становить 17690 грн., що відповідає вимогам законодавства. Для обчислення пенсії в розмірі 90% від заробітної плати згідно довідки від 18.03.2020 №18-156 вих-20, виданої прокуратурою Волинської області, та без обмеження виплати пенсії максимальним розміром при виконанні згаданого рішення суду, підстави відсутні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно частини сімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення пенсії позивачеві порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Суд зазначає, що положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачали виплату пенсії в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв`язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII (крім, зокрема, положень пункту 15 розділу І цього Закону (стосуються внесення змін до статті 86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру»), які набрали чинності з 25.04.2015) частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ замінено чотирма частинами в новій редакції (п`ятнадцятою-вісімнадцятою).

Зокрема, частина п`ятнадцята (в новій редакції цієї статті) серед іншого передбачає, що «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Щодо умов і порядку перерахунку такої пенсії, слід зазначити, що з 01.01.2015 року частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено в новій редакції (у відповідності із Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Поряд з цим, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Закону №1697-VII з набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, зокрема, є Закон №1789-ХІІ, крім <…> частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 <…>.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1789-ХІІ, містились у частинах тринадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону, отже з набранням чинності Законом №1697-VII ці положення статті 50-1 втратили чинність.

Щодо правового регулювання перерахунку пенсії за Законом №1697-VII, слід зазначити, що згідно частини тринадцятої статті 86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Згідно частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII (в редакції Закону України від 24.12.2014 року №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом №1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом №1697-VI віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено частиною сімнадцятою, а потім вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року справа №127/11766/16-а, від 14.02.2018 року справа №569/5531/16-а, від 22.08.2018 року справа №754/15912/16-а тощо.

Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд враховує Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, яким було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вищевказаного рішення, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Окрім того, було встановлено такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України №6-р/2020 від 26.03.2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Законом №213-VІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення пенсії позивачу і не може застосовуватися до нього, відповідно до статті 58 Конституції України.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

В контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на викладене ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Волинської області від 18.03.2020 №118-156 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження граничного розміру.

Таким чином, дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області від 18 березня 2020 року №18-156 вих-20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром є протиправними.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На думку суду, оскільки позовними вимогами позивача є не присудження виплати пенсії, а її перерахунок, тому відсутні підстави допустити дане рішення суду до негайного виконання, як про це просить позивач у позовній заяві.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанціями від 15.07.2021 №72506.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 18 березня 2020 року №18-156 вих-20 у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 15 грудня 2019 року по 01 квітня 2021 року відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області від 18 березня 2020 року №18-156 вих-20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк