Справа № 387/458/21
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/458/21
Номер провадження по справі 2-а/387/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Гірник Ярослав Володимировичпро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що 10.06.2021 поліцейським Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Гірником Ярославом Володимировичем було винесено постанову серії БАА №194155 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що останній 10.06.2021 керував транспортним засобом в якого при перевірці свідоцтва виявлено незареєстроване ГБО у встановлено порядку, чим порушив п. 31.1 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зупинка автомобіля здійснена з порушенням закону без наявності підстав зупинки згідно зі ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", на автомобілі на момент зупинки не було ГБО, а встановлене раніше ГБО було узгоджене у встановленому порядку з сервісним центром МВС та на момент зупинки воно було демонтоване. Крім того, розгляд справи та накладення адміністративного стягнення відбулося з порушенням норм КпАП України, тому звернувся до суду із даним позовом.

До суду 25.06.2021 від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив, згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області в повному обсязі, оскільки в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних ПДР України. Постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Разом з тим, звертає увагу суду, що при винесені постанови позивачу були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із позовною заявою по суті спору, письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 194155 від 10.06.2021 поліцейський

Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Гірник Ярослав Володимирович притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КпАП України ОСОБА_1 та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_2 порушив п.31.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КпАП України.

Положеннями ч. 1 ст. 121 КпАП України передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31.3 а ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КпАП України , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач факт порушення п. 31.3а ПДР України заперечує, зазначаючи, що в оскаржуваній постанові невірно зазначено той факт, що в автомобілі встановлено незареєстроване ГБО, оскільки на автомобілі на момент зупинки не було ГБО, а встановлене раніше ГБО було узгоджене у встановленому порядку з сервісним центром МВС та на момент зупинки воно було демонтоване.

Відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України не було надано суду жодного доказу, що позбавляє суд можливості встановити факт порушення позивачем п. 31.3 а Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 194155, поліцейський Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Гірник Я. В. не навів жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Не надано таких доказів відповідачем Головним управлінням Національної поліції у Кіровоградській області до відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд зазначає, що відповідач надав фото копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 фото транспортного засобу ГАЗ 5412 та фото не зрозумілих деталей автомобіля, які не оформлені належним чином та не описані, а тому не можливо суду з`ясувати відношення цього фото до правопорушення та яким чином таке фото підтверджує наявність ГБО. Отже такий доказ суд вважає неналежним.

Також статтею 268 КпАП України визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 279 КпАП України, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Як вказує позивач, під час винесення постанови йому не було надано можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268КпАП України та його безпідставно зупинили працівники поліції.

Суд зазначає, що доказів того, що права позивача під час зупинки транспортного засобу та при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані відповідачем, суду не надано.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 10.06.2021 вимог п. 31.3 а Правил дорожнього руху, а отже, і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 194155 від 10.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням штрафу у розмірі 340 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 поніс судові витрати у вигляді витрат щодо сплати судового збору в розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 128 від 11.06.2021, які підлягають відшкодуванню у відповідності ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі ст.ст.121, 245, 247, 251, 258, 268, 283,285 КпАП України, керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Гірник Ярослав Володимировичпро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративних стягнень за ч. 1 ст.121 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №194155 від 10.06.2021, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КпАП України - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.