Справа № 120/950/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 липня 2021 р. Справа № 120/950/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.О.,

представника позивача: Гончара О.І.,

представника відповідача: Савелової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН 14098/1572/ПД/АВ-ФС від 13.01.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що, на думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем належним чином не доведено та не обґрунтовано порушення трудового законодавства з боку позивачки. Позивач зазначає, що посадові особи Управління Держпраці у Вінницькій області порушили процедуру проведення перевірки та дійшли помилкових висновків щодо фактичного допуску до роботи працівників без укладення трудових договорів. Крім того, зазначає, що справу про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 розглянуто без належного повідомлення останньої про розгляд справи та забезпечення її права на участь у розгляді справи, тобто з порушенням прав позивача та вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року. Також вказує, що перевірку проведено з порушенням строків проведення, встановлених для перевірки суб`єктів малого підприємництва.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

12.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що в ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має працівників, які були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийнятті працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 1 ст.21 КЗпП, ч.1, 3 ст. 24 КЗпП, ПКМУ № 413 - допущено до роботи без повідомлення ДФС про прийнятих працівників; ст. 253 КЗпП - працівникам до укладення трудового договору не забезпечено право на соціальне страхування. Крім того, відповідачем зазначено, що на виконання вимог Порядку № 509 Управлінням Держпраці у Вінницькій області направлено на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу.

Щодо доводів позивача про необгрунтованість призначення та проведення інспекційного відвідування відповідач зазначає, що таке питання має ставитися суб"єктом господарювання саме на етапі допуску до інспекційного відвідування, проте позивач допустив перевіряючих до проведення заходу.

З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу № ВН 14098/1572/ПД/АВ-ФС від 13.01.2021 прийнята відповідачем на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, є правомірною, а отже підстави для задоволення даного позову відсутні ( а.с. 44 - 50 ).

29.03.2021 представником позивачки подано відповідь на відзив, в якій він не погоджується із позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, вважає доводи відзиву необгрунтованими ( а.с. 80 - 84 ).

Ухвалою суду від 14.04.2021 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в справі.

13.05.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про виклик свідків у судове засідання.

Ухвалою суду від 13.05.2021 вирішено викликати у судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також, даною ухвалою закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.05.2021 витребувано у ГУ НП у Вінницькій області додаткові докази, у зв`язку з чим оголошено перерву у судовому засіданні.

13.07.2021 ГУ НП у Вінницькій області надано до суду витребуванні судом докази.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, судом встановлено наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.05.2006 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0001031.

На урядову гарячу лінію від громадянки ОСОБА_6 надійшло звернення, яке зареєстровано 20.10.2020 року о 00:59, відповідно до якого заявниця вказувала, що з серпня 2020 року працює на ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин. просить перевірити дотримання трудового законодавства на підприємстві. Вказане звернення було направлено на розгляд до Управління Держпраці у Вінницькій області, де зареєстровано за №02-К527/12 від 20.10.2020 ( а.с. 51 - 52 ).

Управлінням Держпраці у Вінницькій області прийнято наказ №1112-О від 13.11.2020 " Про проведення інспекційного відвідування", згідно з яким наказано провести інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) з питань додержання законодавства про працю та фактичного допуску працівників до роботів без оформлення трудового договору (контракту ). Інспекційне відвідування провести з 16.11.2020 по 27.11.2020.

Як видно зі змісту вказаного наказу, підставою для його прийняття вказано звернення на урядову гарячу лінію ОСОБА_6 №02-К527/12 від 20.10.2020 ( а.с. 53 ).

13.11.2020 року видано направлення на проведення інспекційного відвідування №672/04-03 від 13.11.2020 на ім"я головного державного інспектора Мандюру І.В., за участю головного державного інспектора Кривонос Н.М. ( а.с. 54 ).

20.11.2020 року складено вимогу про надання документів №ВН14098/1572/ПД в строк до 26.11.2020 року, яку було отримано ОСОБА_8 20.11.2020 ( а.с. 55 - 56 ).

27.11.2020 року інспекторами праці складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № ВН 14098/1572/ПД/АВ про проведення інспекційного відвідування в період з 20.11.2020 12:20 до 27.11.2020 16:00, яким встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 з 20.11.2020 року в продуктовому магазині за адресою АДРЕСА_2 працює в якості продавця громадянка ОСОБА_5 . Між ФОП ОСОБА_1 і найманим працівником ОСОБА_5 з 20.11.2020 трудовий договір не укладено в письмові формі, а укладено з 21.11.2020 року за яким працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, а фізична особа зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю. ОСОБА_5 допущена до роботи без укладення трудовою договору, оформленого наказом ФОП та повідомлення територіального органу Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу. Повідомлення про прийняття працівника на роботу не подано фізичною особою до територіального органу ДПС за місцем обліку її як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Працівниця ОСОБА_5 , яка працює - у фізичної особи, не підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню - 20.11.2020 року.

У ФОП ОСОБА_1 з 23.11.2020 року в продуктовому магазині за адресою АДРЕСА_2 працює в якості продавця громадянка ОСОБА_9 . Між ФОП ОСОБА_1 і найманим працівником ОСОБА_9 трудовий договір не укладено в письмові формі, за яким працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, а фізична особа зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю. Громадянка ОСОБА_9 допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленою наказом ФОП та повідомлення територіального органу Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу. Повідомлення про прийняття працівника на роботу не подано фізичною особою до територіального органу ДПС за місцем обліку її як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Працівниця ОСОБА_9 , яка працює у фізичної особи, не підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Таким чином, встановлено порушення вимог ч. 1 ст.21 КЗпП, ч.1, 3 ст. 24 КЗпП, ПКМУ № 413 - допущено до роботи без повідомлення ДФС про прийнятих працівників; ст. 253 КЗпП - працівникам до укладення трудового договору не забезпечено право на соціальне страхування ( а.с. 57 - 63 ).

Також, 27.11.2020 інспектором праці винесено ФОП ОСОБА_1 припис про усунення виявлених недоліків № ВН 14098/1572/ПД/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ВН 14098/1572/ПД/АВ/П/П 127 (а.с. 64 - 67; 68 - 70 ).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування 13.01.2021 року заступником начальника Управління Держпраці у Вінницькій області Гаєвим С.О. прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН/14098/1572/ПД/АВ-ФС, яким на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 100000 грн. (а.с. 74 - 76).

Позивач, не погоджуючись із постановою відповідача про накладення штрафу, вважаючи її протиправно, звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Трудові відносини всіх працівників в Україні врегульовані Кодексом законів про працю України.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Головне Управління Держпраці у Вінницькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Тобто, закон визначає, що планові та позапланові заходи можуть здійснюватись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 2 Закону №877-V встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

У свою чергу процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначено постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 року №823, якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Так, відповідно до п.п. 1 - 2 Порядку №823 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2 - 4 цього Порядку. Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №823 визначені підстави проведення інспекційних відвідувань, а саме:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Пунктом 6 Порядку №823 передбачено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.

Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.

Отже, відповідно до вищенаведених правових норм підставою для інспекційного відвідування може бути, зокрема, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 слугувало звернення на урядову "гарячу" лінію ОСОБА_6 щодо порушення стосовно неї законодавства про працю, а саме правил оформлення трудових відносин. Відповідно до реєстраційної картки звернення ОСОБА_6 зазначено її номер телефону та адресу проживання ( а.с. 51 - 52 ).

В свою чергу, відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 393/96) державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Таким чином, відповідно до вищенаведених положень законодавства, при аналізі отриманої інформації посадові особи Управління Держпраці зобов`язані дотриматись приписів зазначених норм, визначаючись щодо наявності підстав для проведення інспекційного відвідування.

Такий обов`язок вимагає суб`єкта владних повноважень відфільтровувати анонімні та явно безпідставні заяви про порушення законодавства про працю, що, в свою чергу, є правовим засобом захисту суб`єктів господарювання на етапі прийняття керівником рішення від свавілля державних органів щодо проведення перевірок на підставі наклепів або анонімних заяв конкурентів, фактично це є нічим іншим, як конвенційним принципом "згідно із законом".

В свою чергу відповідно до статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно частини 1 статті 8 Закону № 393/96 письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на етапі вирішення питання щодо наявності підстав для проведення інспекційного відвідування посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області фактично не проведено аналіз наявної (доступної) інформації ( не здійснено попередню перевірку заяви ОСОБА_6 про порушення законодавства про працю в частині достовірності подання такої заяви вказаною особою ).

Так, за запитання суду представник відповідача повідомила, що ОСОБА_6 не викликалась до Управління Держпраці щодо надання пояснень про порушення стосовно неї законодавства про працю, посадовими особами відповідача не встановлювалось чи дійсно ОСОБА_6 зверталась на урядову «гарячу» лінію з відповідною заявою.

В той же час, як вбачається з долучених до позовної заяви представником позивача письмових доказів, а саме відповіді Іллінецької міської ради на адвокатський запит, згідно реєстру Іллінецької територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_6 та відомості щодо проживання зазначеної особи за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 85 - 86).

Таким чином, особа, яка подала звернення, що стало підставою для винесення наказу про проведення інспекційного відвідування, є анонімною особою, відомості щодо її реєстрації відсутні.

Суд зауважує, що ухвалою суду від 13.05.2021 вирішено викликати у судове засідання для допиту в якості свідка, зокрема, ОСОБА_6 .

Вказану ухвалу суду направлено на адресу ОСОБА_6 , яка була зазначена у реєстраційній картці звернення - АДРЕСА_3 .

Проте, на адресу суду повернувся не вручений конверт з судовою повісткою, з відміткою установи поштового зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відтак, суд приходить до висновку, що в силу приписів ст.8 Закону України " Про звернення громадян " звернення ОСОБА_6 , на яке здійснене посилання в наказі про проведення інспекційного відвідування, є анонімним зверненням і розгляду не підлягає, а відповідно, і не могло бути підставою для проведення перевірки.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.09.2019 року у справі №818/312/16.

Більш того, суд зауважує, що в ході проведення інспекційного відвідування, яке тривало з 20.11.2020 по 27.11.2020, посадовими особами відповідача не встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 працювала без належного оформлення трудових відносин ОСОБА_6 , на підставі звернення якої і було призначено проведення заходу державного контролю.

Зі змісту акту інспекційного відвідування вбачається, що питання дотримання ФОП ОСОБА_1 правил оформлення трудових відносин стосовно фізичної особи ОСОБА_6 посадовими особами управління Держпраці не перевірялося, відповідні порушення не встановлені та актом інспекційного відвідування не зафіксовані. Натомість, інспекційним відвідуванням встановлено порушення правил оформлення трудових відносин стосовно ОСОБА_5 , що з 20.11.2020 року працює у ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин, та найманого працівник ОСОБА_9 .

Проте, відповідачем не надано жодних доказів, що вказані особи ( ОСОБА_5 та найманий працівник ОСОБА_9 ) зверталися до управління Держпраці з заявою ( зверненням ) про порушення правил оформлення трудових відносин стосовно них.

Більш того, допитана в ході судового розгляду справи як свідок ОСОБА_5 заперечувала твердження відповідача, викладені в акті інспекційного відвідування про допуск її до роботи без належного оформлення трудових відносин 20.11.2020 року, зазначаючи, що вона уклала трудовий договір з позивачем саме з 21.11.2020 року.

В той же час, матеріали справи не містять доказів щодо намагання відповідача в ході проведення інспекційного відвідування встановити особу ( ОСОБА_6 ), місце її проживання чи іншу інформацію щодо особи, на підставі звернення якої про порушення стосовно неї законодавства про працю проводився захід державного контролю, з метою перевірки питань, які визначені в наказі №1112-0 від 13.11.2020.

Отже, підставою для прийняття посадовими особами Держпраці рішення щодо проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування законодавець, серед іншого, визначає отримання звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Разом з тим, наявні матеріали адміністративної справи вказують на те, що посадовими особами відповідача не проведено аналіз наявної інформації, належно не перевірено звернення ОСОБА_6 , не встановлено достовірності її даних, не виявлено такої особи під час інспекційного відвідування та не встановлено порушення стосовно неї нього законодавства про працю, порушення правил оформлення трудових відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про невідповідність звернення, яким обгрунтовано прийняття наказу №1112 - О від 13.11.2020 про проведення інспекційного відвідування, вимогам Закону України "Про звернення громадян", а тому таке звернення не могло бути підставою для прийняття відповідачем рішення про проведення інспекційного відвідування.

Аналогічні правові висновки, викладено в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року в справі №809/799/17, від 09.06.2020 року в справі №440/482/20.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем було незаконно ініційовано та здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивача, правовим наслідком чого, з врахуванням приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка закріплює матеріально-правові основи діяльності суб`єкта владних повноважень, є те, що такий незаконний захід контролю не може породжувати виникнення законних підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 04 лютого 2019 року у справі № 807/242/14 лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на встановлення в ході судового розгляду справи відсутності законної підстави для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що постанова Управління Держпраці у Вінницькій області про накладення штрафу № ВН 14098/1572/ПД/АВ-ФС від 13.01.2021 року, прийнята за результатами безпідставного інспекційного відвідування, є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Поряд з цим, суд зауважує, що за встановлення протиправності проведення інспекційного відвідування у суду відсутня необхідність надавати оцінку встановленим під час інспекційного відвідування фактам використання позивачем праці неоформлених працівників, оскільки вказані обставини не підлягають дослідженню судом в силу того, що останнім вже зроблено висновок щодо незаконності проведення такого інспекційного відвідування.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 квітня 2021 року справа №560/588/19.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обгрунтування заявлених вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів і підстав позовній вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 1000 (одна тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Вінницькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН 14098/1572/ПД/АВ-ФС від 13.01.2021 року.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 1000 (одна тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Держпраці у Вінницькій області (вул. Магістратська, буд. 37, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна