Справа № 640/4527/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року № 640/4527/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Закарпатської митниці ДФС Державної митної служби України (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька 20), в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000023/2 від 27.01.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000033;

визнати ціною товару яка підлягає декларуванню суму 3500 доларів США згідно з договором або угодою, яка підтверджує даний правочин за № 1525737 від 11.01.2019, що була оформлення належним чином і завірена співробітником ЮЛПП «Агентство обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії» та підписана ОСОБА_1 , як покупцем та продавцем Звіаді Сімонішвілі;

зобов`язати відповідача повернути різницю в сплачених митних платежах в сумі 76169,00 грн. на рахунок позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 адміністративну справу № 640/4527/19 передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду в порядку статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України. Провадження у справі судом було відкрито.

Вказана справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду 15.07.2020, та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Панченко Н.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 адміністративну справу прийнято до свого провадження, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У якості підстави позову позивач зазначив про незаконність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, адже надані при митному оформленні документи були достатніми та не містили неточностей чи ознак підробки, а тому, у митного органу були відсутні підстави для коригування митної вартості транспортного засобу.

У матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме, будь-який документ (довідка, калькуляція), який би підтверджував числове значення задекларованого транспортного засобу, як однієї з складових заявленої митної вартості, декларантом до митного оформлення не надавався. Корегування заявленої за резервним методом митної вартості з 5700 доларів США до 8525 доларів США, на переконання відповідача, є законним та узгоджується з вимогами МК України. (а.с. 47-58)

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2019 ОСОБА_1 придбав у Республіці Грузія автомобіль за 3500 доларів США, а саме, TOYOTAPRIUS 2013 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , загальна кількість місць-5, тип двигуна -бензин, робочий об`єм циліндрів двигуна- 1800 см3, колісна формула -4/2, автомобіль був у використанні, тип кузова- універсал, дата першої реєстрації - 23.04.2013. Автомобіль призначений для перевезення людей по дорогах загального користування, куплений для власного користування у громадянина Грузії ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 1525737 від 11.01.2019, який завірений співробітником ЮЛПП «Агенство обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії» ОСОБА_3 , та підписаний обома сторонами.

Також позивачу було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.01.2019 та транзитний номерний знак НОМЕР_3 .

Транспортування автомобіля здійснювалось самостійно позивачем, що підтверджується відбитками штампів сухопутних кордонів митних органів країн, що перетиналися.

16 січня 2019 року позивач заїхав на Закарпатську митницю ДФС на територію ТОВ «Партнер» (м. Мукачеве вул. Берегівська об`їзна 12) , для розмитнення транспортного засобу.

18.01.2019 позивачем були подані документи експерту/оцінювачу ФОП ОСОБА_4 для визначення вартості легкового автомобіля за межами митної території України, без врахування податків та зборів (ринкової вартості на умовах поставки). У експертному висновку № 17-01-19 від 18.01.2019, у п. 8 зазначено, що технічний стан автомобіля задовільний, та в п. 9.5 - його вартість згідно даних оцінювача може складати 5400 доларів США.

18.01.2019 позивачем проведено діагностику даного автомобіля на офіційній станції технічного обслуговування TOYOTA, ТОВ «Карат Мотор», та надано звіт механіка в якому зазначено про те, що в автомобіля зниження опору ізоляції в зоні високовольтної АКБ, внутрішня несправність АКБ, та рекомендована заміна.

Брокером ОСОБА_5 , працівником ТОВ «Універс-Центр», яка представляла інтереси позивача 24.01.2019 подано до митного оформлення декларацію № UA305200/2019/004582.

Митна вартість товару заявлена декларантом у вказаній митній декларації за резервним методом і становить 5700 доларів США, у тому числі, зазначена декларантом за резервним методом вартість - 5200 доларів США, витрати на транспортування - 500 доларів США. (а.с. 60-66)

Під час прийняття митної декларації до митного оформлення, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО «Інспектор» для транспортного засобу з VIN-кодом НОМЕР_1 згенеровано числовий ідентифікатор вартості на рівні 8525 євро.

Для підтвердження митної вартості товару декларантом до митного оформлення надано: договір купівлі-продажу від 11.01.2019 № 1525737 (на суму 3500 доларів США); реєстраційні документи на транспортний засіб; акт митного огляду від 16.01.2019; експертний висновок (звіт про оцінку) від 18.01.2019 № 17-01-19.

27.01.2019 до митниці надійшов лист від декларанта у відповідь на запит про надання додаткових документів, у якому зазначено про те, що декларантом було надано повний пакет документів, що підтверджують митну вартість, а додаткові документи надаватись не будуть.

Державним інспектором Бровді Степаном Івановичем було підписано та видано декларанту картку відмови в прийнятті митної декларації, митному випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За результатом проведеного митного контролю, рішенням від 27.01.2019 №UA30500/2019/000023/2 Закарпатської митниці ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. З урахуванням того, що митна вартість була заявлена декларантом за резервним (останнім) методом, коригування митної вартості здійснювалось за резервним методом та скориговано до 8525 доларів США.

Позивач не погоджується з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Перш за все слід звернути увагу на те, за яким методом було задекларовано ввезеним позивачем транспортний засіб, а саме, у позовній заяві здійснюється посилання на перший метод (за ціною договору), водночас, з матеріалів справи вбачається, що декларантом у поданій до митного оформлення 24.01.2019 митній декларації № UA305200/2019/004582 у графі 43 декларації вказано 6 (шостий) резервний метод.

Згідно змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, заявлену декларантом за резервним методом (графі 29 рішення «Код МВВ декларанта»), митну вартість скориговано митницею також за резервним методом (графа 31 рішення «Код МВВ митного органу») і за основу для коригування митної вартості товару бралася не митна декларація подібного товару, а інша інформація, наявна у митного органу.

Тож, для вирішення даного спору, слід перевірити та встановити, чи були підстави у митного органу для обґрунтованого сумніву у заявленій декларантом митній вартості автомобіля, чи були підстави для коригування митної вартості такого товару, та чи обґрунтовано було визначено скориговану суму.

Слід зазначити, що засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України, регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 МК України. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України, визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд наголошує на тому, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Так, запитувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості можливо виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, слід враховувати, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Із матеріалів справи слідує, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого автомобіля, що позивач придбав у Республіці Грузія за 3500 доларів США, а саме, TOYOTA PRIUS 2013 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , загальна кількість місць - 5, тип двигуна - бензин, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1800 см3, колісна формула - 4/2, автомобіль був у використанні, тип кузова- універсал, дата першої реєстрації - 23.04.2013.

Також, опосередковано вбачається, що вказаний транспортний засіб був доставлений до Грузії з Сполучених штатів Америки та придбаний там на аукціоні. (а.с. 10-24)

Фактурна вартість згідно договору купівлі-продажу становить 3500 доларів США.

В наданому до митного органу експертному висновку (звіті про оцінку) від 18.01.2019, вартість товару без врахування податків та зборів, а також без врахування транспортних витрат до кордону України, визначена у розмірі 5400 доларів США.

Митна вартість товару декларантом була визначена самостійно за резервним методом і становить 5700 доларів США, у тому числі вартість авто - 5200 доларів США, витрати на транспортування - 500 доларів США.

Тож, з наведеного слідує, що у митного органу були наявні підстави для обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару, позаяк, звіт про оцінку визначив ціну 5400 доларів США, декларантом вказано 5200 доларів США, щодо заявлених витрат на транспортування у 500 доларів США, декларантом не було надано відповідних документів (довідка, калькуляція тощо), які б могли підтвердити числове значення задекларованих транспортних витрат, як однієї з складових заявленої митної вартості. Крім того, не було надано відповідачу і декларацію митної вартості, згідно ст. 52 МК України.

Водночас, оскаржуваним рішенням, заявлену декларантом суму 5700 доларів США було скориговано до 8525 доларів США. (а.с. 27, графа 30)

В обґрунтування коригування до суми 8525 доларів США, митний орган посилається на згенерований системою управління ризиками АСАУР індикатор ризику по вказаній вартості. (а.с. 27, зворот)

Проте, суд із такими доводами відповідача не погоджується із таких підстав.

По перше, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить належного обґрунтування чому саме митний орган взяв до уваги митну вартість в 8525 доларів США, адже жодним чином не розкрито та не підтверджено обґрунтованість та походження такої суми, тобто, фактично, вказана сума є результатом спрацювання та визначення внутрішнім програмним забезпеченням митного органу не підкріпленим жодним достовірним джерелом.

Спрацювання системи управління ризиками митного органу, є лише рекомендацією посадовій особі такого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Також, у разі спрацювання індикаторів ризику та визначення внутрішнім програмним забезпеченням митного органу митної вартості товару (коригованої), це не звільняє сторону відповідача від доведення її обґрунтованості.

Під час розгляду даного спору, сторона відповідача так і не надала на підтвердження суми коригування митної вартості автомобіля позивача, жодного документу, який би давав хоча б якусь можливість перевірити її обґрунтованість, з огляду на що, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не може бути визнано судом законним та обґрунтованим.

Тож, наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Отже, підстави вважати, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм МК України, відсутні.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими, а тому, підлягають задоволенню.

Водночас, у частині позовних вимог про визнання ціною товару яка підлягає декларуванню суму 3500 доларів США згідно з договором або угодою, яка підтверджує даний правочин за № 1525737 від 11.01.2019 та зобов`язання відповідача повернути різницю в сплачених митних платежах в сумі 76169,00 грн. на рахунок позивача, слід відмовити, адже такі є необґрунтованими, оскільки декларант самостійно визначив застосування 6 (резервного) методу, а не за основним (ціною договору), по друге, наслідком скасування рішення про коригування митної вартості, є обов`язок митного органу прийняти ту митну вартість, яка була заявлена декларантом, з огляду на що, надалі, застосовуються вже відповідні механізми розрахунків (вирішення питання щодо надміру сплачених платежів тощо), які не є предметом даного спору. Крім того, суд не може втручатись у дискреційні повноваження митного органу, окрім як здійснювати перевірку дій/рішень такого органу на відповідність визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріїв.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000023/2 від 27.01.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000033.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

дата складення повного тексту рішення 27.08.2021

Суддя Панченко Н.Д.