Справа № 160/4233/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4233/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Силтекс Плюс»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021р. у справі №160/4233/21
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Силтекс Плюс»
до: про:Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Силтекс Плюс» (далі ТОВ «Силтекс Плюс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 1-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі №160/4233/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 67-68/.

Позивач посилаючись у адміністративному позові, на те, що податковим органом проведено фактичну перевірку ТОВ «Силтекс Плюс» з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів за результатами якої складено акт №28/04/36/07/10/РРО/43325406 від 28.09.2020р., у якому зазначені виявлені у ході перевірки порушення: - проведення розрахункових операцій через реєстратор-розрахункових операцій (далі РРО) без роздрукування документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; - невидача розрахункових документів встановленої форми на загальну суму 922537,14 грн. згідно періодичних звітів РРО за період з 12.05.2020 р. по 22.09.2020 р.; - невидача відповідного розрахункового документу встановленої форми 16.09.2020 р. на суму 96,00 грн., та за результатами перевірки, на підставі цього акту, було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2020р., яким по підприємства застосовано штрафні санкції у сумі 461316,57 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО. Позивач вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях відповідача, та фактично ці порушення не мали місця під час здійснення підприємством фінансово-господарської діяльності з огляду на те, що позивач, який є платником податку на прибуток, може реєструвати РРО за місцезнаходженням своїх відокремлених підрозділів. АЗС, яку орендує позивач це єдина споруда в приміщенні якої знаходиться оператор АЗС та торгівельна площа магазину, які є єдиною господарською одиницею, позивачем для проведення розрахункових операцій на цій господарській одиниці отримано реєстраційне посвідчення на РРО, відповідні ліцензії. Крім того, в листі відповідача № 102678/10/04-36-07-10-19 від 29.10.2020 р. «Про результати розгляду заперечень» наведена у акті перевірки норма Положення про форму та зміст розрахункових документів, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016р., яка діяла у період виникнення спірних правовідносин. Тому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2020 р..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021р. у справі №160/4233/21 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Силтекс Плюс» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено / а.с. 132-134/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 142-150/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття судом першої інстанції рішенні у справі з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 18.05.2021р. у цій справі скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

01.07.2021р. адміністративна справа №160/4233/21 , разом з апеляційною скаргою позивача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду, із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду у справі визначено суддю-доповідача, якому 01.07.2021р. було передано адміністративну справу та апеляційну скаргу позивача / а.с. 141, 151/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021р. у справі №160/4233/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Силтекс Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021р. у справі №160/4233/21 /а.с. 152/, та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14-00 годин 17.08.2021р. / а.с. 153/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 154-157/.

У судовому засіданні 17.08.2021р. ухвалою суду апеляційної інстанції (внесена до журналу судового засідання) здійснено у справі процесуальне правонаступництво та замінено відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (), правонаступником - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ, ( , далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) / а.с. 165-166/

Заслухавши у судовому засіданні:

- представника позивача, який підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 18.05.2021р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі;

- представника відповідача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовані усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та прийнято рішення у справі обґрунтоване рішення підстави для скасування якого відсутні, тому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 18.05.2021р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Силтекс Плюс», зареєстровано як юридична особа 01.11.2019р., ідентифікаційний код 43325406 / а.с. 9-15/.

Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №24-п від 16.09.2020р. / а.с. 79 / посадовими особами відповідача 16.09.2020р. проведено фактичну перевірку ТОВ «Силтекс Плюс`за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 55, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів .

При цьому необхідно зазначити, що направлення на перевірку №№ 2819, 2820 від 16.09.2020 р. / а.с. 80,81/, які були видані з метою проведення перевірки позивача відповідно до вищезазначеного наказу, посадовими особами відповідача. які прибули для проведення перевірки були пред`явлені головному бухгалтеру підприємства та вручено копію наказу, що підтверджується підписом посадової особи у направленнях на перевірку, і посадових осіб відповідача було допущено до проведення перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин), на підставі якого було призначено перевірку, встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже сукупний аналіз наведених вище норм дає можливість зробити висновок про те, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, оскільки у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Аналогічний висновок було зроблено Верховним Судом під час вирішення побідних правовідносин та викладено ним у постанові від 25.01.2019р. у справі №812/1112/16.

Отже враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та положення пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України (далі ПК України) колегія суддів вважає, що твердження позивача на порушення відповідачем норм чинного податкового законодавства під час призначення та проведення фактичної перевірки є безпідставними.

За результатами проведеної посадовими особами відповідачам фактичної перевірки ТОВ «Силтекс Плюс» з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів було складено акт №28/04/36/07/10/РРО/43325406 від 28.09.2020р. (далі акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 20-23/ у ньому зафіксовано наступні порушення вимог чинного законодавства, які були допущені позивачем та виявлені у ході перевірки, а саме:

- проведення розрахункових операцій через РРО без роздрукування документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій;

- невидача розрахункових документів встановленої форми на загальну суму 922537,14 грн. згідно періодичних звітів РРО за період з 12.05.2020 р. по 22.09.2020 р.;

- невидача відповідного розрахункового документу встановленої форми 16.09.2020 р. на суму 96,00 грн.

Виявлені та зафіксовані у акті перевірки порушення фактично свідчать про те, що у період з 12.05.2020р. по 22.09.2020р. ТОВ «Силтекс Плюс» здійснювалася роздрібна торгівля товарами (алкогольними напоями, тютюновими виробами, продуктами харчування та іншими, окрім паливно-мастильних матеріалів) на господарській одиниці «магазин-кафе» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 55, при цьому в ході перевірки встановлено відсутність в фіскальних чеках РРО обов`язкового реквізиту «найменування господарської одиниці», яке зазначено в документі на право власності або користування господарською одиницею, а у разі відсутності хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не приймається як розрахунковий, тому з урахуванням вищенаведеного податковим органом зроблено висновок про те, що в результаті проведеної перевірки встановлено порушення позивачем п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (з змінами та доповненнями); Наказу Міністерства фінансів України . № 13 від 21.01.2016 р. «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів» (зі змінами та доповненнями); ст. 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (з змінами та доповненнями).

У подальшому, а саме 02.11.2020р. відповідачем на підставі вищезазначеного акту перевірки, у зв`язку із виявленими у ході перевірки порушеннями, прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 461316,57 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, яке було оскаржено позивачем в порядку адміністративного оскарження, за результатами якого податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, і саме це обумовило звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом предметом оскарження у якому є саме це рішення відповідача, який у спірних відносинах, що виникли між сторонами у справі виступає у якості суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016р. за №220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі Положення), Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) (далі Порядок).

Відповідно до п. 3 розділу І вищезазначеного Положення, установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Згідно до п.п. 1,2 розділу ІІ Положення фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення, та серед інших він має такі обов`язкові реквізити:

- найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

- назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

Під час розгляду цієї справи встановлено, що позивачем 17.02.2020р. було направлено до податкового органу повідомлення форми №20-ОП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які проводиться діяльність / а.с. 60-62/, у якому зазначено серед інших два окремих об`єкта оподаткування у яких позивачем проводиться діяльність за адресою АДРЕСА_1 , а саме: «Магазин-Кафе 9» та «АЗС 9», тому податковим органом ці об`єкти визначались як два окремих об`єкта оподаткування у яких позивач здійснює діяльність: - з реалізації паливно мастильних матеріалів «АЗС 9» відповідно до наявної ліцензії, - з реалізації алкогольних напоїв, тютюнових виробів та продуктів харчування, окрім палива, «Магазин Кафе 9» на підставі наявних у позивача ліцензій / а.с. 102-105,96-100/.

Під час проведення фактичної перевірки , а саме перед її початком ревізорами о 16-00 годин на АЗС 9, яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55, було придбано тютюнові вироби та каву на загальну суму 96 грн, що підтверджується відповідним касовим чеком, у якому зазначено : найменування суб`єкта господарювання ТОВ «Силтекс Плюс» АЗС-9, адреса господарської одиниці - м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55; назва господарської одиниці найменування, яке зазначено в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» відсутня у чеку не зазначено «Магазин-кафе» / а.с. 86/, при цьому така сама інформація була зазначена у періодичних звітах РРО з продажу пального який знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55, які були зняті під час проведення перевірки / а.с. 86-88/, у яких зазначено: найменування суб`єкта господарювання ТОВ «Силтекс Плюс» АЗС-9, адреса господарської одиниці - м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55; назва господарської одиниці найменування, яке зазначено в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» АЗС-9.

Отже вищенаведені обставини свідчать про те, що в ході перевірки встановлено, що позивачем у справі здійснювалась роздрібна торгівля товарами (алкогольні напої, тютюнові вироби, продукти харчування та іншими, окрім паливно-мастильних матеріалів) на господарській одиниці «магазин-кафе» за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55, без роздрукування та видачі відповідних розрахункових документів, оскільки відповідно до реєстраційного посвідчення, довідки про опломбування та заяви про реєстрацію РРО (фіскальний №) цей реєстратор зареєстровано на господарську одиницю «АЗС9», яка розташована м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 55 / а.с. 94/, і саме цим РРО видано фіскальні чеки, які були отримані під час проведення перевірки / а.с. 86-88/, при цьому необхідно зазначити, що ці обставини не були спростовані під час розгляду судом цієї адміністративної справи.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що в ході перевірки позивача встановлено відсутність у фіскальних чеках РРО обов`язкового реквізиту «найменування господарської одиниці», яке зазначено в документі на право власності або користування господарською одиницею, що є порушенням п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) та обґрунтовано спірним податковим повідомленням-рішенням за виявлені порушення проведення 16.09.2020р. розрахункової операції з продажу товару на суму 96 грн. та за період з 12.05.2020р. по 22.09.2020р. на суму 922537,14 грн. без видачі відповідного розрахункового документу застосовано штрафні санкції у розмірі відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію № 393/ІПК/99-00-09-03-02-06 від 03.02.2021 р. не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що ця консультація містить роз`яснення щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами і не стосується спірного питання, та отримана позивачем після прийняття відповідачем у справі податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження у цій справі/ а.с. 101/.

Отже оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду цієї справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним 02.11.2020р. податкового-повідомлення рішення, яке є предметом оскарження, що у свою чергу свідчить про необгрунтованість заявлених позивачами у справі позовних вимог, а тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення таких позовних вимог та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення цієї адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 18.05.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Силтекс Плюс» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021р. у справі №160/4233/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 20.08.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко