Справа № 640/2281/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 серпня 2021 року справа №640/2281/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
доКомандира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ) полковника ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, командир військової частини)
третя особаВійськова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ)
провизнання протиправним та скасування пункту 11 наказу відповідача від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року»

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач наказом від 02 липня 2020 року №489 протиправно наклав на нього дисциплінарне стягнення «догана» за недостатню організацію роботи по підтриманню військової дисципліни серед підпорядкованого особового складу.

На думку позивача, відповідач при виданні наказу допустив певну форму дискримінації, необ`єктивності та вибіркового відношення до накладення дисциплінарного стягнення, що фактично є упередженим ставленням до позивача, а також порушив вимоги частини другої статті 86, статті 97 та 98 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», оскільки відповідачем не врахований характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби, позивачу не було оголошено про дисциплінарне стягнення ні особисто, ні у письмовому наказі (розпорядженні), ні на нараді, ні перед строєм військовослужбовців та до нього не доведено, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 09 лютого 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №6402281/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; зобов`язав відповідача та третю особу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали подати до Окружного адміністративного суду міста Києва належним чином засвідчену копію наказу від 02 липня 2020 року №489 та належним чином засвідчену копію службової картки позивача станом на 26 січня 2021 року.

Ухвалою від 07 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва повторно зобов`язав відповідача та третю особу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали подати до Окружного адміністративного суду міста Києва належним чином засвідчену копію наказу від 02 липня 2020 року №489; попередив відповідача та третю особу про можливість застосування заходів, передбачених статтею 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невиконання вимог суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, до якого не долучив доказів направлення копії відзиву іншим учасникам справи.

Належними доказами направлення відзиву на позовну заяву іншим учасникам справи є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, копія реєстру відправлення поштової кореспонденції зі штампом поштового відділення тощо, засвідчені відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55.

Таким чином, відзив відповідача не відповідає положенням пункту другого частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а, отже, не може бути прийнятий до розгляду.

Відповідач повторно подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначив, що твердження позивача, про те що йому стало відомо про накладення дисциплінарного стягнення 26 січня 2021 року не відповідає дійсності, оскільки:

- наказ командира військової частини від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року» оголошений особовому складу під час доведення наказів, директив, розпоряджень та інших службових документів 06 липня 2020 року;

- відповідно до пункту 4 розділу ХVІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 15 березня 2018 року №200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» визначено, що командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або зменшувати її розмір у межах показників, визначених у положенні про преміювання військовослужбовців військової частини; рішення про зменшення розміру премії або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих у встановленому порядку в кінці кожного місяця клопотань (рішень) безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям із зазначенням конкретних причин, які стали підставою для цього;

- командир 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону звернувся із рапортом до командира 2 стрілецького батальйону щодо зменшення розміру виплати відсотків премії за липень 2020 року позивачу у зв`язку із оголошенням йому догани наказом командира військової частини від 02 липня 2020 року №489;

- згідно із рішенням від 05 серпня 2020 року за липень 2020 року позивачу зменшений відсоток преміювання (нараховано не 100%, а 85%) за допущений дисциплінарний проступок;

- наказом командира військової частини військової частини від 05 серпня 2020 року №579 «Про встановлення розміру премії особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом за липень 2020 року» позивачу нараховано та виплачено премію у розмірі 85%.

Так, на думку відповідача, враховуючи викладені обставини, позивач мав дізнатися про накладене адміністративне стягнення, а тому, граничним строком звернення до суду є 02 жовтня 2020 року, тобто 3 місяця з дня накладення стягнення на позивача.

Позивачем подано клопотання про повернення відзиву на позовну заяву відповідачу без розгляду у зв`язку з порушенням останнім вимог частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, не зазначення РНОКПП або серії та номеру паспорта відповідача, номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів відповідача щодо обізнаності стосовно накладення на нього дисциплінарного стягнення та зазначає, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 липня 2020 року №132 позивач вибув у службове відрядження до НАВС з 06 липня 2020 року на підставі посвідчення про відрядження від 06 липня 2020 року №1206 та телеграми НПКТрУ від 02 липня 2020 року №1/35-4254, а тому не міг бути присутнім при доведенні оскаржуваної частини наказу; щодо зв`язку оскаржуваного наказу від 02 липня 2020 року №4789 з наказом відповідача від 05 серпня 2020 року №579 «Про встановлення розміру премії особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом за липень 2020 року», то у Положенні преміювання у військовій частині НОМЕР_1 відсутня підстава для зменшення або позбавлення премії військовослужбовця у зв`язку із недостатньою організацією роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу, а тому твердження відповідача про взаємозв`язок зазначених наказів є хибним.

Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач не надав жодних доказів ознайомлення позивача із наказом від 05 серпня 2020 року №579, а, оскільки відповідно до Положення преміювання у військовій частині НОМЕР_1 розмір премії встановлюється згідно з розміром бюджетних асигнувань, то встановити підставу для зменшення розміру премії позивач не мав можливості та зазначає, що не міг реалізувати своє право на звернення зі скаргою до старшого командира через необізнаність із змістом оскаржуваної частини наказу.

Позивачем надані додаткові пояснення у справі, якими він повторно обґрунтовує позовні вимоги та посилається на практику Верховного Суду.

Розглянувши клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву відповідачу без розгляду, суд зазначає таке.

Пунктом 3 частини третьої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Частиною другою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд зазначає, що не зазначення відповідачем у відзиві на позовну заяву його РНОКПП або серії та номеру паспорта, номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти не заважає її розгляду, а тому відмовляє в задоволенні клопотання позивача та приймає відзив відповідача до розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, що підтверджується посвідченням від 25 травня 2018 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до службової картки позивача в розділі «Стягнення» міститься запис, зокрема, про догану від 02 липня 2020 року за недостатню організацію роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу з посиланням на наказ від 02 липня 2020 року №489.

Пунктом 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року» наказано за недостатню організацію роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу заступника командира 6 роти 2 стрілецького батальйону по роботі з особовим складом старшому лейтенанту ОСОБА_1 оголосити догану.

Командир 6 роти старший лейтенант ОСОБА_3 в рапорті від 04 липня 2020 року звертається до командира 2 батальйону підполковника ОСОБА_4 , з клопотанням про зменшення розміру виплати відсотків премії за липень 2020 року заступнику командира 6 роти по роботі з особовим складом старшому лейтенанту ОСОБА_1 , виплативши йому 85% замість 100% у зв`язку з оголошенням догани за недостатню організацію роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу, наказ командира частини від 02 липня 2020 року №489.

Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 05 серпня 2020 року на виплату премії від 10% військовослужбовцям 6 роти 2 батальйону військової частини НОМЕР_1 за липень 2020 року затверджена пропозиція командира (начальника) підрозділу (служби) та заступників командира військової частини про розмір премії у відсотках щодо виплати заступнику командира роти по роботі з особовим складом старшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі 85%, підставою зменшення розміру премії зазначена догана за недостатню організацію роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу.

Згідно із додатком №1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2020 року №579 заступнику командира роти по роботі з особовим складом старшому лейтенанту ОСОБА_1 встановлений розмір премії у відсотках від посадового окладу за липень 2020 року - 85%.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України (по стройовій частині) від 03 липня 2020 року №132 вважати таким, що вибув у службове відрядження заступник командира роти по роботі з особовим складом 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону старший лейтенант ОСОБА_1 для проведення первинного тестування комісією НАВС з 06 липня 2020 року, підстава: посвідчення про відрядження від 06 липня 2020 року №1206, телеграма НПКТрУ від 02 липня 2020 року №1/35-4254.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Частиною першою статі 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі по тексту - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту ЗСУ поширюється, зокрема, на військовослужбовців Національної гвардії України.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно із частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до статті 54 Дисциплінарного статуту ЗСУ командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах «а»-«ґ» статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Пунктами «а»-«ґ» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини першої та сьомої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно із частиною першою статті 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Згідно статті 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

З копії службової картки позивача вбачається, що до нього застосовано стягнення у виді догани за недостатню організацію роботи по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу.

В наказі командира військової частини НОМЕР_1 північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року», яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення, відсутнє обґрунтування неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, не наведено у чому саме полягає правопорушення вчинене позивачем.

В зазначеному наказі, зокрема, стосовно 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону вказано, що територіальним бюро розслідувань у місті Києві до ЄДР занесена інформація за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального Кодексу України стосовно командира 2 відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону сержанта ОСОБА_5 , який 29 лютого 2020 року близько 19 годин 45 хвилин в селі Вільна Тарасівка Білоцерківського району Київської області, керуючи автомобілем BMW здійснив наїзд на пішохода, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер.

Водночас, дисциплінарне стягнення накладено на позивача без обґрунтування, яку саме роботу позивач мав організувати за для попередження вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи взагалі відсутня інформація щодо роботи, яка має бути організована позивачем по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особистого складу та докази, що зазначена робота позивачем не організована або організована недостатньо, а також докази щодо проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 квітня 2020 року №347 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України» (далі по тексту Порядок №347).

Підстави для проведення службового розслідування визначені в пункті розділу ІІ Порядку №347, згідно з яким службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі.

В пункті 2 Порядку №347 зазначено, що службове розслідування призначається командиром (начальником) і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини військовослужбовця.

З аналізу норм Дисциплінарного статуту ЗСУ вбачається, що призначення службового розслідування перед прийняттям рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення є правом командира, а не його обов`язком.

Проте, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування можливо лише, якщо її вину повністю доведено, тобто за наявності беззаперечних фактів, що підтверджують вчинення особою дисциплінарного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №817/1221/16.

Отже, оскільки, з оскаржуваного наказу не вбачається, з яких підстав до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, та, враховуючи, що службове розслідування щодо вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення не проводилося, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 11 наказу відповідача від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року».

Щодо поновлення строку звернення позивачем до суду, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що під час доведення наказу командира військової частини від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року» особовому складу 06 липня 2020 року позивач вибув у службове відрядження та був відсутній при оголошенні наказу.

Будь-які інші докази про доведення до позивача зазначеного наказу та оголошення йому про дисциплінарне стягнення в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази про ознайомлення позивача з наказом командира військової частини військової частини від 05 серпня 2020 року №579 «Про встановлення розміру премії особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом за липень 2020 року», а тому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що відповідач мав дізнатися про накладення на нього дисциплінарного стягнення 06 липня 2020 року.

Як стверджує позивач, він дізнався про накладене на нього дисциплінарне стягнення 26 січня 2021 року при ознайомлені зі своєю службовою карткою та 01 лютого 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем дотриманий строк звернення до адміністративного суду.

Отже, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ) полковника ОСОБА_2 від 02 липня 2020 року №489 «Про стан військової дисципліни у ІІ кварталі 2020 року та заходи щодо їх покращення у ІІІ кварталі 2020 року».

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );
Командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ) полковник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий);
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ) (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 38; ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ).

Суддя В.А. Кузьменко