Справа № 707/751/21
Суддя: Миколаєнко Т. А.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючої судді - Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання - Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

13 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, у якій просив суд скасувати постанову серії БАБ № 297916 від 03 квітня 2021 року, винесену старшим інспектором патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 указав, що 03 квітня 2021 року старшим державним інспектором Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Вінницької області Довганюк О.С. було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі якого старшим інспектором патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області Струком Ігорем Віталійовичем винесено постанову серії БАБ № 297916 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнено його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 03 квітня 2021 року близько 01 год. 11 хв., керуючи автомобілем, перевозив вантаж, при зважуванні якого було виявлено перевантаження на одну вісь 12,4 т., при допустимому навантаженні 11 т. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора Струка І.В. при її винесенні протиправними з огляду на те, що під час руху він був змушений застосувати екстрене гальмування, в результаті якого відбулося зміщення вантажу. Зарадити ситуації не міг, оскільки доступу до вантажу не мав. Зауважив, що пункт габаритно-вагового контролю, на якому він проходив зважування, не відповідає Вимогам до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, так як він не був освітлений та на ньому були відсутні обмежувальні знаки. До того ж на його прохання працівниками Укртрансбезпеки не було надано йому для ознайомлення та фотографування документів, які б підтверджували наявність у них повноважень на вчинення відповідних дій саме у тому місці, а також документів щодо правильності розміщення пересувного пункту вагового контролю, коректної роботи обладнання, калібровки даного обладнання на даному місці. Крім того, у порушення вимог п. 22. Порядку № 879 від 27.06.2007, його транспортний засіб не був тимчасово затриманий згідно зі статтею 265-2 КУпАП. Також позивач зазначив, що під час складання інспектором постанови він вимагав провести розгляд справи в інший час, достатній для того, аби скористатися кваліфікованою правовою допомогою, однак вказане прохання було проігноровано інспектором.

За вказаних обставин позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 16 квітня 2021 року адміністративний позов залишено без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків.

28 квітня 2021 року від представника позивача - адвоката Дрогомана О.О. до канцелярії суду надійшла письмова заява разом з додатками на усунення недоліків.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 28 травня 2021 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

28 травня 2021 року за клопотанням представника позивача - адвоката Дрогомана О.О. проведення розгляду справи відкладено до 02 липня 2021 року.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02 липня 2021 року замінено первісного відповідача - Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області належним відповідачем - Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області, а проведення розгляду справи відкладено до 22 липня 2021 року.

Крім того, сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини 5 статті 262 КАС України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

22 липня 2021 року з метою не порушення права відповідача на подачу відзиву на позовну заяву проведення розгляду справи відкладено до 25 серпня 2021 року.

Відповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області було належним чином повідомлено про розгляд справи, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника відповідача - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлея І.В. на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, виходячи з тих підстав, що оскаржувана постанова винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Струком Ігорем Віталійовичем відповідно до вимог чинного КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а в матеріалах справи достатньо даних про їхні права та взаємовідносини, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 03 квітня 2021 року старшим державним інспектором Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Вінницької області Довганюк О.С. складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0053713, а також Акт № 0064213 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, з яких вбачається, що повна маса транспортного засобу - автомобіля (тягача) «DAF 95 XF», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , становила 39,790 тон, втім осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 12,460 т при дозволеній масі 11,00 т, що свідчить про перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження /а.с. 26, 27,28/.

На підставі вищевказаних документів інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Струком Ігорем Віталійовичем 03 квітня 2021 року винесено постанову серії БАБ № 297916 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнено позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн /а.с. 73/.

Так, диспозицією частини 1 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною другою статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У свою чергу, згідно із пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до пункту 37 Порядку № 879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки транспортний засіб, яким керував позивач, пройшов зважування на ваговому комплексі, за результатами якого встановлено перевищення габаритних вагових параметрів автомобіля (тягача) «DAF 95 XF», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 12,460 т при допустимих 11,00 т (тобто на 1,460 т більше допустимої ваги), що зафіксовано у Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0064213 від 03 квітня 2021 року та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0053713 від 03 квітня 2021 року і свідчить про перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження /а.с. 26, 27,28/.

Доводи позивача про те, що пункт габаритно-вагового контролю, на якому він проходив зважування, не відповідає Вимогам до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, так як він не був освітлений та на ньому були відсутні обмежувальні знаки, суд не може взяти до уваги, оскільки позивачем не було вчинено необхідних дій для їхньої фіксації (не сфотографовано чи знято відео на телефон, не залучено свідків та не отримано їхні контактні дані).

Не підтверджені належними та допустимими доказами також твердження позивача про те, що під час складання інспектором постанови було проігноровано його прохання провести розгляд справи в інший час, достатній для того, аби скористатися кваліфікованою правовою допомогою, а також про те, що на вимогу позивача працівниками Укртрансбезпеки не було надано йому для ознайомлення та фотографування документів, які б підтверджували наявність у них повноважень на вчинення відповідних дій та документів щодо правильності розміщення пересувного пункту вагового контролю, коректної роботи обладнання, калібровки даного обладнання на даному місці.

Посилання позивача на те, що під час руху він був змушений застосувати екстрене гальмування, в результаті якого відбулося зміщення вантажу, зарадити чому він не міг, оскільки доступу до вантажу не мав, суд оцінює критично, оскільки водій, у тому числі, повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу, в даному випадку, на одиночну вісь більше 11 т.

Крім того, вищевказаними правовими нормами не передбачено можливості звільнення водія від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Вказане узгоджується з висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16.

Слід зауважити, що переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, водій зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

У даному випадку, результати зважування транспортного засобу чітко засвідчують нерівномірність розподілу завантаження вантажу по транспортному обладнанню, що унеможливлюється при виконанні перевезень в контейнерах.

Той факт, що транспортний засіб, яким керував позивач, не був тимчасово затриманий згідно зі статтею 265-2 КУпАП, не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та не може бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що така бездіяльність відповідача не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність винесеної постанови.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 серпня 2019 року в справі № 817/1051/16.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи підтвердження факту перевищення допустимої ваги вантажного автомобіля за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та вважає, що інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Струком Ігорем Віталійовичем обґрунтовано та у межах наданих повноважень винесено щодо ОСОБА_1 спірну постанову, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

З урахуванням того, що у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 132-1, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 227, 241-246, 250, 262, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати у справі залишити за позивачем - ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, юридична адреса: вул. Театральна, буд. 10, м. Вінниця.

Суддя: Т. А. Миколаєнко