Справа № 520/5780/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 р. Справа № 520/5780/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 26.04.21 року у справі № 520/5780/21

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора України, Харківської обласної прокуратури

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №159к від 25 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Харківської області та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Харківської області та в органах прокуратури з 27 вересня 2019 року;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з наступного дня після дати звільнення - з 28 вересня 2019 року по дату винесення судового рішення за даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску. Роз`яснено позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

23.04.2021 року позивачем надано заяву, в якій позивач просить суд визнати причин пропуску строку звернення з позовною заявою до суду поважними та поновити встановлений законом пропущений процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою, оскільки тільки після того, як він був визнаний потерпілим по кримінальному провадженню №0000653 від 13.08.2020, він вважав можливим захищати свої права. Крім того, позивач також обґрунтовує поважність пропущення строку звернення з позовною заявою об`єктивними перешкодами та тиском з боку Генерального прокурора Рябошапки Р.Г.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі №520/5780/21 у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу суду позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 520/5780/21, заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом задовольнити, поновити строк звернення до суду з позовом, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ним з поважних причин пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки тільки після того, як він був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0000653, він вважав за можливе захищати свої права шляхом подачі позову до адміністративного суду. Вважає, що місячний строк звернення до суду з позовом в даному випадку слід рахувати після допиту ОСОБА_1 в якості потерпілого, тобто після 29.01.2021 р. Крім того, позивач посилається на правові висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, щодо права доступу до суду. Крім того, позивачем зазначено, що строк звернення має бути поновлено, через складний предмет спірних правовідносин, та спроби захистити свої конституційні права за допомогою Державного бюро розслідувань, які затягнулися на значний період часу, а також час, витрачений на зібрання необхідних доказів у справі.

Відповідачем, офісом Генерального прокурора, надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 520/5780/21 та справу призначено до апеляційного розгляду на 06.07.2021 року.

В судове засідання було викликано осіб, які беруть участь у справі та їх представників.

На адресу Другого апеляційного адміністративного суду 05.07.2021 року від представника позивача адвоката Горшкової Г.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її відпусткою до 20 липня 2021 року (а.с. 125). Протокольною ухвалою від 06.07.2021 року розгляд справи № 520/5780/21 було відкладено на 13.07.2021 року в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача, та направлено сторонам судові повістки.

На адресу Другого апеляційного адміністративного суду 12.07.2021 року від представника позивача адвоката Горшкової Г.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відпусткою до 20 липня 2021 року (а.с. 131).

Крім того, на адресу Другого апеляційного адміністративного суду повернувся конверт з судовою повісткою, адресований ОСОБА_1 , направлений на адресу, вказану в апеляційній скарзі - АДРЕСА_1 , з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 132).

Протокольною ухвалою від 13.07.2021 року розгляд справи № 520/5780/21 було відкладено на 17.08.2021 року, та направлено сторонам судові повістки.

На адресу Другого апеляційного адміністративного суду 21.07.2021 року повторно повернувся конверт з судовою повісткою, адресованою ОСОБА_1 , направленою на адресу, вказану в апеляційній скарзі - АДРЕСА_1 , з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 136).

Крім того, на адресу Другого апеляційного адміністративного суду 26.07.2021 року повернувся конверт з судовою повісткою, адресований представнику позивача Горшковій Г.І., з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 153). Заяви від позивача та його представника стосовно зміни місця проживання (перебування, знаходження) не надходили (згідно з положеннями ст. 131 КАС України).

Проте представник позивача був обізнаний про дату і час розгляду справи №520/5780/21, оскільки на адресу Другого апеляційного адміністративного суду 16.08.2021 року від представника позивача адвоката Горшкової Г.І. втретє надійшла заява про відкладення розгляду справи (після 20 серпня 2021 року), у зв`язку з відрядженням до м. Києва (а.с.155). Доказів поважності причин неявки в судове засідання представником позивача не надано.

Колегія суддів зауважує: попри те, що конверти з судовими повістками поверталися на адресу Другого апеляційного адміністративного суду, представником позивача Горшковою Г.І. подавалися заяви про відкладення розгляду справи, що дає підстави дійти висновку про обізнаність представника позивача щодо дати призначеного судового засідання.

17.08.2021 року позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися втретє.

Апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою (ч.1 ст. 310 КАС України).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки Як наведено вище, судом було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи позивача та представника позивача.

Так, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (ч.11 ст. 126 КАС України).

Часом вручення повістки вважається, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 1 ст. 127 КАС України).

У відповідності до ч. 10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Таким чином, позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (ч. 1 ст. 309 КАС України).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу обмежені, та те, що позивач та представник позивача у відповідності з приписами процесуального закону повідомлені належним чином про час ті місце розгляду справи, колегія суддів вважає, що перешкоди для розгляду справи відсутні.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, а підстави, вказані позивачем у заяві від 23.04.2021 р., не можуть бути визнані судом поважними.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Частинами 1-3 ст. 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Так, колегія суддів зазначає, що підставами для повернення судом першої інстанції позовної заяви ОСОБА_1 стало визнання неповажними причин пропуску звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Отже, спірним питанням в межах даної справи є дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом та/або наявність причин для визнання поважними причин його пропуску та наявність підстав для поновлення останнього.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з адміністративним позовом звернувся до суду першої інстанції 06.04.2021 року, при цьому позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора №159к від 25 вересня 2019 року про звільнення позивача з посади прокурора Харківської області та з органів прокуратури.

Враховуючи те, що позивачем оскаржується рішення відповідача від 25 вересня 2019 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Харківської області та з органів прокуратури, просить поновити на посаді прокурора Харківської області та в органах прокуратури з 27.09.2019 року, то днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, було саме 25 вересня 2019 року, про що позивач не заперечує та вказує у позовній заяві та апеляційній скарзі.

В своєму клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, поданому до суду першої інстанції, а також в апеляційній скарзі, позивач обґрунтував пропуск строку тим, що тільки після визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000653 від 13.08.2020 р., він вважав можливим захищати свої права шляхом звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Крім того, позивач вважає, що місячний строк звернення до суду з позовом в даному випадку слід рахувати саме після допиту ОСОБА_1 в якості потерпілого, тобто після 29.01.2021 р.

Колегія суддів зазначає, що після відкриття Державним бюро розслідування кримінального провадження №0000653 від 13.08.2020 року, встановлений законодавцем місячний строк звернення до суду з таким позовом сплинув 13.09.2020 року.

Після допиту 29.01.2021 року ОСОБА_1 в якості потерпілого Державним бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000653 від 13.08.2020 року, місячний строк звернення до суду з позовом сплинув 01 березня 2021 року. До суду позивач звернувся 06.04.2021 року.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивач не мотивує причини зволікання із зверненням до суду з адміністративним позовом після його звільнення з посади прокурора Харківської області та з органів прокуратури, або під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000653 від 13.08.2020 року, а також не зазначає про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання такого позову з дотриманням строків після його допиту в якості потерпілого, які були б об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.

Сторона, яка зацікавлена в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Також, колегія судддів вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного позивачем строку суд не вбачає.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі частини другої статті 123 КАС України.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, спростовується наведеними вище висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи чи порушено норми процесуального права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже підстави для його скасування відсутні, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі № 520/5780/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 26.08.21 р.