Справа № 420/12924/21
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: скасувати наказ № 87-о від 20.08.2020 року Одеської митниці ДФС, поновивши на рівнозначній посаді; приєднати справу № 420/396/20 до позовної заяви та розглянути; стягнути з відповідача грошові кошти за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 28.07.2021 року усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Підставами для залишення позовної заяви без руху були: не зазначення змісту позовних вимог до відповідачів; відсутність належного обґрунтування в чому полягає порушене право позивача з боку кожного відповідача; не зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, та не зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не надання оригіналу або копії оскаржуваного наказу; не надання в повному обсязі доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; не надання в повному обсязі належним чином засвідчених копій доказів; пропуск строку звернення до суду з позовом.

В зв`язку з цим, суд своєю ухвалою від 28.07.2021 року зазначив про необхідність вказані недоліки усунути шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними додатками (документами) для суду та відповідно до кількості учасників справи.

Позивач копію ухвали суду від 28.07.2021 року отримав 03.08.2021 року.

09.08.2021 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками для суду та відповідачів.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: поновити пропущений строк подання позовної заяви; визнати протиправними незаконні дії Одеської митниці ДФС; скасувати наказ № 87-о від 20.08.2020 року Одеської митниці ДФС, поновивши на рівнозначній посаді; приєднати справу № 420/396/20 до позовної заяви та розглянути; стягнути з відповідача - Одеської митниці Державної митної служби України, з рахунків якої йде фінансування, грошові кошти за час вимушеного прогулу.

Розглянувши вказані документи, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу слід повернути позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту наданих матеріалів вбачається, що 26.08.2020 року ОСОБА_1 особисто під підпис ознайомився з наказом Одеської митниці ДФС№ 87-о від 20.08.2020 року.

З урахуванням зазначеного 26.08.2020 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в даному випадку, при цьому позов позивач надіслав до суду поштою лише 20.07.2021 року.

Тобто, з сукупного аналізу матеріалів справи та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

Згідно бази даних КП «ДСС» в січні 2020 року ОСОБА_1 звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання усунути порушення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року у справі № 420/396/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання усунути порушення було відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року у справі № 420/396/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасовано, прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби задоволено частково, визнано незаконними дії Одеської митниці Держмитслужби по відмові ОСОБА_1 в реалізації права на подальше проходження служби та по наданню переважного права при призначенні на посаду начальника відділу оперативного реагування №2 Управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_2 відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби № 39-о від 09 грудня 2019 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач зазначає, що ним був поданий позов про збільшення позовних вимог про поновлення на посаді та виплаті коштів за час вимушеного прогулу до Одеського окружного адміністративного суду, який цей позов не розглянув, про що зазначає в своїй постанові від 18.05.2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд, який визнав порушення процесуального та матеріального права Одеським окружним адміністративним судом та скасував його рішення від 11.11.2020 року.

Суддя зазначає, що вказані позивачем обставини не можуть бути підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення такого строку, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірними тлумаченням норм законодавства.

В рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року у справі № 420/396/20 зазначено, що: «Вирішуючи питання щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника третього відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, зобов`язавши Одеську митницю Держмитслужби перевести ОСОБА_1 на посаду начальника відділу оперативного реагування №3 управління забезпечення протидії митним правопорушенням Одеської митниці Держмитслужби, згідно введеної з 03.08.2020 року організаційної структури та штатного розпису, та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Так, 25.08.2020 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника третього відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушень та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби № 87-о від 20.08.2020 року. При цьому, суд звертає увагу, що вказаний наказ є чинним та не скасованим, позивачем не оскаржувався в судовому порядку. Водночас, поновлення позивача на роботі, стягнення заробітної плати є похідними від вимоги про скасування наказу Одеської митниці Держмитслужби № 87-о від 20.08.2020 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу».

Відповідно до бази даних КП «ДСС» рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року у справі № 420/396/20 позивач отримав 12.11.2020 року.

Позивач зазначає, що 09 червня 2021 року ним була направлена касаційна скарга в Верховний Суд України, а 05 липня 2021 року Верховний Суд виніс ухвалу, якою повернув касаційну скаргу без розгляду, погодившись з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року.

Разом з цим, факт подачі апеляційної та касаційної скарги по справі № 420/396/20 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав реалізовувати свої процесуальні права по справі № 420/396/20, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку у разі якщо він без зволікань та протягом розумного строку не вчиняв жодних активних дій щодо оскарження спірного наказу № 87-о від 20.08.2020 року в передбачені законом строки та у визначеному порядку.

Тобто, вказані позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду суддя вважає неповажними.

Суддя зазначає, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання нею строку звернення до суду з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Так, вказані позивачем обставини ніяким чином не підтверджують факт неможливості звернення до суду в установлений законом строк, що могло бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу необхідно повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС про скасування наказу від 20.08.2020 року № 87-о, поновлення на посаді стягнення коштів за час вимушеного прогулу повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко