Справа № 360/4514/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4514/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 360/4514/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 06.08.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ/СПТД-ФС, припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 04.08.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П, акту від 27.07.2021 № СМУ1889/1105/АВ, протоколу про адміністративне правопорушення від 27.07.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, в якому позивач просить: визнати протиправними дії посадових осіб Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці щодо порядку проведення позапланового заходу контролю у формі інспекційного відвідування та оформлення матеріалів про притягнення позивачки, як фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , двічі за одне й те саме правопорушення (за ч. 3 ст. 41 КУпАП та ч. 2 ст. 265 КЗпП України) до адміністративної відповідальності; визнати протиправними та скасувати Постанову Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ/СПТД-ФС від 06.08.2021; припис Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про усунення виявлених порушень законодавства про працю № СМУ1889/1105/АВ/П від 04.08.2021; акт Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за № СМУ 1889/1105/АВ від 27.07.2021 складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці та протокол Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про адміністративне правопорушення № СМУ 1889/1105/АВ/П/ПТ від 27.07.2021.

Також 26.08.2021 від ФОП ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявниця просить заборонити відповідачу Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці вчиняти будь-які дії щодо предмету спору, зупинити дію припису Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про усунення виявлених порушень законодавства про працю № СМУ1889/1105/АВ/П від 04.08.2021 та постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ/СПТД-ФС від 06.08.2021 до розгляду справи по суті. В обґрунтування заяви зазначено таке.

Як визначено п. 25 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування, та складеним приписом Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про усунення виявлених порушень законодавства про працю № СМУ 1889/1105/АВ/П від 04.08.2021 заявницю зобов`язано усунути порушення в строк до 30 серпня 2021 року, а також з огляду на те, що складена постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № СМУ 1889/1105/АВ/П/ПТ/СПТД-ФС від 06.08.2021 згідно відмітки набрала законної сили 06.08.2021, та відповідно до п. 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509, може бути пред`явлена до примусового виконання та суму штрафу може бути стягнуто в примусовому порядку органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України), то з метою ефективного захисту й поновлення порушених та оспорюваних прав і інтересів заявниця вважає за потрібне вжити заходів забезпечення позову, визначених ст. 151 КАС України до розгляду справи по суті та винесення судового рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов такого.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому позов згідно з частиною першою статті 151 КАС України може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує, на думку позивача, за обставин неправомірності складених відповідачем за результатами проведення позапланового заходу державного заходу контролю актів індивідуальної дії, в тому числі припису про усунення порушення законодавства про працю та постанови про накладення штрафу.

Слід зазначити, що питання дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні вказаних індивідуальних актів належить з`ясувати під час судового розгляду справи.

Наразі заявником не надано суду доказів, які б свідчили про очевидну протиправність постанови про накладення штрафу та припису про усунення порушення законодавства про працю, винесених відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не враховуються обґрунтування позивачем поданої заяви про забезпечення адміністративного позову, оскільки заявником не надано суду належних та допустимих доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Заявниця посилається, що постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до примусового виконання, проте доказів, що відповідачем на цей час вчиняються дії щодо примусового стягнення суми штрафу, заявницею до суду не надано.

Щодо вимоги заявника заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо предмету спору суд зазначає, що така вимога є неконкретизованою, а забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти взагалі будь-які дії щодо предмету спору є неприпустимим.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав, які просить захистити позивач, суд не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 360/4514/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 06.08.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ/СПТД-ФС, припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 04.08.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П, акту від 27.07.2021 № СМУ1889/1105/АВ, протоколу про адміністративне правопорушення від 27.07.2021 № СМУ1889/1105/АВ/П/ПТ відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун