Справа № 200/7640/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р. Справа№200/7640/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк Донецької області.

19.11.2019 року позивач звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

Відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2019 року №4165. Рішення було аргументоване тим, що відповідач не зарахував до стажу роботи за Списком №1 наступні періоди роботи:

з 20.11.1989 року по 12.07.1990 рік та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 рік в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська» ;

З 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська», у зв`язку з тим, що надані уточнюючі довідки про пільговий характер роботи від 25.04.2019 № 142,143 та від 12.03.2019 року № 218 видані на території міста Донецьк Донецької області.

Окрім цього відповідачем не було зараховано період роботи з 01.01.2011 року по 31.10.2014 рік в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні, оскільки відсутні відомості про результати проведення атестацій робочих місць на підприємстві.

З урахуванням обставин на які посилається відповідач, страховий стаж становить 23 роки 07 місяців, а пільговий стаж становить 3 роки 10 місяців 10 днів.

Із зазначеною позицією ОСОБА_1 не згоден та вважає, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною та такою, що порушує право на соціальний захист та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.11.2019 року №4165 про відмову в призначенні пенсії за віком;

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах від 19.11.2019 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи :

з 20.11.1989 року по 12.07.1990 рік та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 рік в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська»,

з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська»,

з 01.01.2011 року по 31.10.2014 рік в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

16 липня 2021 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. Позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком від 19.11.2019 за № 4165.

Рішенням управління від 25.11.2019 № 4165 Позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав.

Управлінням не зараховано до пільгового стажу за списком №1 період роботи позивача з 01.01.2011 року по 31.10.2014 року в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні через відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу відомостей про результати проведення атестації робочих місць на підприємстві та позивачем не надано до заяви виписка з наказу про атестацію робочих місць.

Періоди роботи з 20.11.1989 року по 12.07.1990 року та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 року в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська», з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська», не зараховані, оскільки довідки від 12.03.2019 року за № 218 та від 25.04.2019 року за №№ 142, 143, видані архівними установами, що знаходяться у м.Донецьку.

На підставі викладеного управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 23 червня 2021 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року замінено відповідача у справі № 200/7640-21-а з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3).

Враховуючи, що суддя Хохленков О.В. у період з 5 липня 2021 року по 19 липня 2021 року у щорічній основній відпустці, а з 19 липня 2021 року по 02 серпня 2021 року перебував на лікарняному, справа розглянута після виходу судді з лікарняного.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 16.10.1997 року, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_2 (а.с.10-13).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є юридичною особою , 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, 3 та суб`єктом владних повноважень.

26 травня 2021 року позивач взятий на облік внутрішньо переміщених осіб згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1429- від 26.05.2021 року, місце перебування ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . (а.с.14).

Згідно рішення № 4165 від 25.11.2019 року Великоновосілківським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області періоди роботи з 20.11.1989 року по 12.07.1990 року, з 11.02.1992 року по 20.12.1994 року в якості гірника, прохідника на шахті "Трудівська", з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті ''Петровська" не зараховані до пільгового стажу роботи за Списком №1. згідно пільгових довідок від 25.04.2019 року за № 142,143, від 12.03.2019 року за № 218, оскільки вони видані у м. Донецьку, період роботи з 01.01.2011 року по 31.10.2014 року в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні не зарахований до стажу роботи за Списком № 1 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, тому що відсутні відомості про результати проведення атестацій робочих місць на підприємстві. Виписку з наказу про атестацію робочих місць заявником не надано.

Згідно наданих документів та Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 має 23 роки 7 місяців страхового стажу роботи, із них 3 роки 10 місяців 10 днів стажу роботи за Списком № 1 .

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки немає необхідного пільгового стажу роботи (а.с.21-22).

Згідно трудової книжки позивача належно відображено спірні періоди роботи, а саме:

Відповідно до записів в трудовій книжці:

з 20.11.1989 року прийнятий учеником горноробочого 3 підземного з повним робочим днем у шахті на шахті «Трудовская» П-0 «Донецькуголь» наказ №1212/к від 20.11.1989 року

з 25.11.1989 переведений на курси

з 28.12.1989 року переведений горно робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, наказ №57/н від 25.01.1990 року

з 06.03.1990 року переведений для проходження виробничої практики прохідником 4 розряду підземним , наказ 223/к від 12.03.1990 року

12.07.1990 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання, наказ №677/к від 13.07.1990 року

З 25.09.1995 року прийнятий на шахту «Петровська» підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею та направлений на ділянку №2 , наказ №281 к від 25.09.1995 року

16.04.1996 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ №94к від 19.04.96 року.

22.10.2008 року по 30.11.2014 рік працював на «Оперативному воєнізованому Гірничо- Рятувальному загоні м. Донецьк» (а.с.15-20)

Зазначені обставини додатково підтверджуються уточнюючими довідками про пільговий характер роботи від 06.02.2019 року №59, 58, довідкою 14/19 від 05.02.2019 року, довідкою №16/19 від 05.02.2019 року, довідкою від 12.03.2019 року № 218, довідками від 25.04.2019 № 142 та №143 (а.с.25-31)

Згідно наказу командира воєнізованого гірничорятувального загону від 15.04.2005 №77, наказу від 26.04.2000 № 150, наказу від 30 червня 1995 року № 114 про результати проведення атестації робочих місць, наказу №149 від 23.04.2010 року, наказ №116 від 22.04.2015 року про результати проведення атестації робочих місць, підтверджено пільговий характер роботи.

Спірні правовідносини виникли з приводу відмови в призначенні пенсії.

Щодо строків звернення до суду.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Правовий висновок щодо неможливості застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою інших складових доходу та доходу в цілому, до якого належить пенсія викладений в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18).

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку процесуального строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (зі змінами та доповненнями) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Згідно п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 .

Враховуючи поважність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

До позовної заяви додані уточнюючі довідками про пільговий характер роботи від 06.02.2019 року №59, 58, довідкою 14/19 від 05.02.2019 року, довідкою №16/19 від 05.02.2019 року, довідкою від 12.03.2019 року № 218, довідками від 25.04.2019 року № 142 та №143 (а.с.25-31)

Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Донецьк Донецької області.

Дійсно, відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) ці довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Однак, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...".

Періоди, за які надано довідки, цілком відповідають періоду робот відображених у трудовій книжці, довідки містять усі необхідні реквізити та видані органами, що розташовані на тимчасово окупованій території, так званої ДНР.

Окрім цього, суд зазначає, що у трудовій книжці позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що в ній належно відображено спірні періоди роботи позивача з 20.11.1989 року по 12.07.1990 року та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 року в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська», з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська».

Виходячи з цього, суд приймає до уваги відомості, стосовно періодів: з 20.11.1989 року по 12.07.1990 року та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 року в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська», з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська».

Щодо періоду роботи з 01.01.2011 року по 31.10.2014 року в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку № 637 підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, разом з цим, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах не надав оцінки відомостям наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 01.01.2011 року по 31.10.2014 року в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення № 4165 від 25.11.2019 року про відмову в призначенні пенсії, слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.11.2019 року №4165 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії на пільгових умовах від 19.11.2019 року, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи з 20.11.1989 року по 12.07.1990 рік та з 11.02.1992 року по 20.02.1994 рік в якості гірника, прохідника на шахті «Трудівська», з 25.09.1995 року по 16.04.1996 року в якості прохідника на шахті «Петровська», з 01.01.2011 року по 31.10.2014 рік в якості респіраторника в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано суддею головуючим 26 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков