Справа № 640/26119/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Київ № 640/26119/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ 365»

до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «НАШ 365» з позовом до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення № 2248 від 20.12.2019р. «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАШ 365», м. Київ (НР № 01544-м від 08.11.2019р., супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача були відсутні законодавчо мотивовані підстави для прийняття оскаржуваного рішення про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТНАШ 365», з огляду на порушення відповідачем процедури його прийняття.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.12.2019р. за результатами моніторингу супутникового мовлення ТОВ «НАШ 365» Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення прийнято рішення «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАШ 365», м. Київ (НР № 01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)».

Позапланову перевірку призначено з метою перевірки дотримання позивачем вимог:

- абзаців четвертого, дев`ятого частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Не допускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті; трансляції телепередач, виготовлених після 1 серпня 1991 року, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України. Для цілей застосування цієї норми використовуються визначення та критерії, встановлені Законом України «Про кінематографію»);

- пунктів а) та в) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію);

- частини першої статті 28 Закону України «Про інформацію» (Інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини).

Позивач вважаючи вищезазначене рішення відповідача протиправним, звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про телебачення і радіомовлення» та Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цим законом.

Згідно з частиною 4 статті 7 названого Закону Національна рада є єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач.

Статтями 13 і 14 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено, що Національна рада наділена наглядовими та регуляторними повноваженнями щодо дотримання телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляду за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює, зокрема, офіційний моніторинг телерадіопрограм, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення та застосовує в межах своїх повноважень санкції відповідно до закону.

Правовими положеннями ст. 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» на Національну раду покладено здійснення контролю за дотриманням та забезпеченням виконання вимог, зокрема, законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

Реалізація наглядових повноважень Національної ради здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, затвердженої рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 №115, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2012 №313/20626 (у редакції рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 09.11.2017 №2127) (далі по тексту - Інструкція № 115).

Пунктом 1 Інструкції №115 закріплено, що ця Інструкція визначає порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, організації та проведення перевірок, оформлення результатів перевірок ліцензіатів уповноваженими особами Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада), а також порядок складання та подання органам, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, протоколів та матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції №115, об`єктами моніторингу є телерадіопрограми, які транслюються (ретранслюються) на території України, та телерадіопрограми, що надаються у складі програмної послуги.

Згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції №115, уповноваженими особами, які здійснюють моніторинг, є: представники Національної ради в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, працівники секретаріатів представників Національної ради, а також працівники відповідних структурних підрозділів Національної ради, до посадових обов`язків яких належить здійснення моніторингу.

Положеннями пункту 4 розділу ІІ Інструкції №115 передбачено, що моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає: запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм; перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм; аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу; зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).

У відповідності до пункту 9 розділу ІІ Інструкції №115, інформація, отримана під час моніторингу, може бути використана для, зокрема, проведення перевірок ліцензіатів.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Інструкції №115, Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).

Плановою перевіркою телерадіоорганізації вважається перевірка діяльності телерадіоорганізації, яка проводиться через рік з дати видачі ліцензії на мовлення або у зв`язку із закінченням строку дії ліцензії та передбачена планом проведення перевірок.

Безвиїзна перевірка - позапланова перевірка ліцензіата уповноваженими особами Національної ради, що не передбачає проведення перевірки за місцезнаходженням ліцензіата.

Виїзна перевірка - планова або позапланова перевірка ліцензіата уповноваженими особами Національної ради, що передбачає проведення перевірки за місцезнаходженням ліцензіата.

Отже, до повноважень Національної ради, як контролюючого органу, належить прийняття рішення про проведення, зокрема, позапланових виїзних перевірок.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції визначено, що підставами для призначення позапланових перевірок є, поміж іншого, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.

Під час позапланової перевірки з`ясовують виключно ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її проведення, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на право проведення позапланової перевірки.

Судом встановлено, що 20.12.2019р. за результатами моніторингу супутникового мовлення ТОВ «НАШ 365» Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення прийнято рішення «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАШ 365», м. Київ (НР № 01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)».

Позапланову перевірку призначено з метою перевірки дотримання позивачем вимог:

- абзаців четвертого, дев`ятого частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Не допускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті; трансляції телепередач, виготовлених після 1 серпня 1991 року, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України. Для цілей застосування цієї норми використовуються визначення та критерії, встановлені Законом України «Про кінематографію»);

- пунктів а) та в) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію);

- частини першої статті 28 Закону України «Про інформацію» (Інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини).

При цьому, в оскаржуваному рішенні зазначено, що: «Одночасна трансляція прямих включень з прес-конференції В. Путіна, плашок з цитатами В. Путіна, які не відповідають змісту прес-конференції в даних відрізках часу, прямі включення з прямою трансляцією з вулиці Хрещатик м. Києва, титроване: «Нацкорпус перекрив Хрещатик», можуть бути проявом маніпулювання свідомістю, впливу на психіку чи підсвідомість глядачів. Відповідно до положень Доктрини інформаційної безпеки України, затвердженої Указом Президента України від 25.02.2017 № 47/2017, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення відповідно до компетенції бере участь у забезпеченні захисту українського інформаційного простору від пропагандистської аудіовізуальної продукції держави-агресора. Текст висловлювань, зафіксованих під час офіційного моніторингу Національної ради, вказує на те, що їх основною темою є інформація негативного характеру у контексті питань, пов`язаних з національною безпекою України та її територіальної цілісності.».

Позивач зазначає, що текст оскаржуваного рішення відповідача не містив додатку у виді акту моніторингу, а на засіданні Національної ради за 20.12.2019р., на якому розглядалось питання призначення позапланової перевірки, жодні аудіо-відео записи не досліджувались.

Частиною 5 статті 17 Закону № 538/97-ВР передбачено, що кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані: посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії; обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.

З огляду на вказане, суд зазначає, що рішення Національної ради повинно містити посилання на докази, якими підтверджується настання обставин, що мають значення при прийнятті рішення, разом з тим, законодавством не передбачено обов`язку долучати до рішення Національної ради такі докази.

Отже, необхідність додавати до рішення Національної ради акт моніторингу не передбачена чинним законодавством.

Щодо посилання позивача на те, що на засіданні Національної ради за 20.12.2019р., на якому розглядалось питання призначення позапланової перевірки, жодні аудіо-відео записи не досліджувались, суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 23 Закону № 538/97-ВР, порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради, який за поданням голови або не менше трьох членів Національної ради затверджується Національною радою більшістю від її складу.

Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 29.04.2015 року №581 затверджено Регламент Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Регламент).

Розділом 3 Регламенту Національної ради визначено процедуру підготовки проектів рішень та матеріалів до них на засіданні Національної ради.

Так, пунктом 3.2.2 Регламенту передбачено, що порядок денний засідання Національної ради формується на підставі заявок за підписом начальників структурних підрозділів апарату Національної ради не пізніше ніж за шість календарних днів до засідання, крім питань, які визначені головою Національної ради, членами Національної ради невідкладними.

Відповідно до пункту 3.2.9 Регламенту, проекти рішень та матеріали до них, що надійшли пізніше встановленого терміну, реєструються відділом протокольно-організаційної роботи та подаються до порядку денного наступного засідання Національної ради, членами Національної ради як невідкладні.

Пунктом 3.3.11 Регламенту визначено, що підготовлені для розгляду на засіданні Національної ради проекти рішень та матеріали до них мають бути надані для ознайомлення голові Національної ради, членам Національної ради не пізніше ніж за три робочих дні до дати проведення засідання. У виняткових випадках проекти рішень можуть надаватися безпосередньо на засіданні Національної ради.

Згідно п.п 3.3.5 - 3.3.6 Регламенту, розгляд питання починається з виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається. Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної ради та членів Національної ради.

Головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається. У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Як зазначено відповідачем у відзиві, матеріали до проекту оскаржуваного рішення, в тому числі, записи ефірів, акт моніторингу, було повно та всебічно досліджено членами Національної ради.

При цьому, доказів спростування вказаного, не надано.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач завчасно, без проведення перевірки констатував наявність порушень позивачем вимог законодавства, суд зазначає таке.

Так, оскаржуваним рішенням лише призначено позапланову виїзну перевірку, через виявлення ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства, а не констатовано наявність порушення.

Одночасно, як зазначено в рішенні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 20.12.2019 року №2248, моніторингом супутникового мовлення, що за результатами моніторингу супутникового мовлення ТОВ «НАШ 365» за 19.12.2019 встановлено факти, які мають ознаки порушень: ч. 1 ст. 28 Закону України «Про інформацію» абз. 4, 9 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та п. «а» та «в» ч. 1 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Таким чином, саме під час здійснення призначеної позапланової виїзної перевірки Національною радою буде підтверджено або спростовано ознаки порушення ліцензіатом вимог законодавства, а саме: ч. 1 ст. 28 Закону України «Про інформацію» абз. 4, 9 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та п. «а» та «в» ч. 1 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Крім того, суд зазначає, що на виконання оскаржуваного наказу було проведено позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт.

Отже, оскаржуване рішення відповідача є індивідуальним правовим актом, тобто офіційно оформленим результатом волевиявлення органу державної влади, здійснюваним в односторонньому порядку і спрямованим на виникнення певних юридичних наслідків, стосується конкретно інтересів Позивача, його прав і обов`язків, оскільки породжує для нього певні юридичні наслідки.

Таким чином, правові наслідки оскаржуваного у даній справі рішення є вичерпаними, а отже, задоволення позову у частині скасування вказаного рішення, не може призвести до відновлення порушених прав позивача, оскільки після проведення перевірки права позивача порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Таким чином, рішення Національної ради № 2248 від 20.12.2019р., як акт одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом свого виконання.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ 365» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська