Справа № 520/13287/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

25 серпня 2021 р. справа № 520/13287/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку спрощеного провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , -
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про: 1) визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.04.2019 та обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020 та з 01.07.2021 протиправними; 2) зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 88% грошового забезпечення з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020 та з 01.07.2021, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням виплачених сум, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.04.2019.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії протиправно застосовано показник грошового забезпечення - 70%, тоді як первісний розмір пенсії складав 88%, а також протиправно обмежено пенсію максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020 та з 01.07.2021.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління) не скористався своїм правом подання відзиву на позов. Строк подання відзиву на позов сплинув 25.08.2021р.
Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
Заявник з 08.09.2005 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років (31 календарний рік), призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Розмір призначеної вперше пенсії складав 88 % грошового забезпечення, виходячи з вислуги років - 31 років.
Вказані обставини відповідачем не заперечується та встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019р. по справі №520/2270/19, що в силу ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.
Вказаним рішенням було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року, здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року.
У подальшому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2020р. по справі №520/12944/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (61052, м.Харків, вул. Коцарська, 56, ) про визнання бездіяльності протиправною, незаконною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не складання та не надсилання до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 16.09.2019 р. з урахуванням надбавок за виконання особливо важливих завдань; за роботу, що становить державну таємницю та премій. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та направив супровідним листом №ФХ-114000/2909/ВСЗ від 21.09.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 від 21.09.2020 №ФХ-114000, проте, перерахунок пенсії зроблено не було, що встановлено Харківським окружним адміністративним судом в рамках справи №520/16167/2020, що в силу ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. по справі №520/16167/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, код 14099344) про визнання бездіяльності протиправною, незаконною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною та незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 21.09.2020 №ФХ-114000, складеної Харківським обласним військовим комісаріатом станом на 05.03.2019 і поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 21.09.2020 №ФХ-114000, складеної Харківським обласним військовим комісаріатом станом на 05.03.2019 і поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
За матеріалами справи судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. по справі №520/16167/2020, Управлінням здійснено перерахунок пенсії заявника у розмірі 70% грошового забезпечення з обмеженням максимальним розміром пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, згідно зі ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується листом від 02.07.2021р. №7796-12516/К-02/8-2000/21.
За зверненням заявника до Управління з приводу перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, владним суб`єктом вчинено відмову, оформлену листом від 02.07.2021р. №7796-12516/К-02/8-2000/21.
Не погодившись із відповідністю закону управлінського волевиявлення адміністративного органу з приводу перерахунку розміру пенсії згідно оновленої довідки у частині зменшення розміру пенсії до 70% грошового забезпечення та обмеження її максимальним розміром, заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Перевіряючи відповідність закону вчиненого владним суб`єктом діяння управлінського характеру, суд зазначає, що правовідносини з приводу перерахунку пенсій, призначених у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон), унормовані приписами ст.63 цього Закону та деталізовані приписами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008р. №45; далі за текстом - Порядок №45), приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402; далі за текстом - Порядок №3-1).
Так, згідно з ч. 4 ст. 63 Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
На подальший розвиток норм ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" КМУ було видано постанову від 13.02.2008р. №45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Розміри елементів та складові структури грошового забезпечення військовослужбовців з 01.01.2008р. були визначені приписами постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294, а з 01.01.2018р. регламентовані приписами постанови КМУ №704 від 30.08.2017р.
Суд зважає, що процедура обчислення пенсії при призначенні вперше визначена ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а процедура перерахунку розміру раніше призначених пенсій у зв"язку із підвищення поточної винагороди за службу діючих військовослужбовців запроваджена ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У кореспонденції із приписами ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перебувають саме положення ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у той час як норми ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не присвячені регламентуванню випадків призначення пенсії вперше і не містять положень, котрі б дозволяли органу публічної адміністрації зменшувати відсотковий розмір раніше призначених пенсій.
Вказаний висновок узгоджується з позицією постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.
Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивачу пенсію було призначено у розмірі 88 % грошового забезпечення, виходячи з вислуги років - 31 років, у 2018 році перераховано у розмірі 70% грошового забезпечення, в подальшому на підставі рішення суду від 07.05.2019р. по справі №520/2270/19 перераховано у розмірі 88% грошового забезпечення, проте, за оновленою довідкою знову перераховано у розмірі 70% грошового забезпечення.
Отже, в даному випадку відбувся перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, а не нове призначення пенсії, а тому вказані дії відповідача з урахуванням вищевикладеного, є протиправними.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт при перерахунку пенсії заявника з 01.04.2019р. не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України в частині правильного визначення розміру пенсії у відсотковому значенні.
Враховуючи викладене та той факт, що саме з 01.04.2019 позивачу зменшено основний розмір пенсії з 88 % до 70 % грошового забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо визнання протиправними дій владного суб`єкта з приводу зменшення розміру пенсії до 70% грошового забезпечення та обтяження владного суб`єкта обов`язком провести перерахунок розміру пенсії із збереженням показника в 88% із виплатою різниці.
Стосовно виплати різниці у пенсії однією сумою (в частині виплати пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення) суд виходить із того, що дана вимога охоплюється легітимними сподіваннями на отримання пенсійних виплат, які є конкретними, а тому на них поширюється режим "існуючого майна".
Суд зазначає, що згідно зі ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством не передбачено виплати пенсії, належної позивачу, частинами, а отже належним виконанням судового рішення, в даному випадку, є саме виплата перерахованої суми пенсії позивачу однією сумою.
Отже, позовні вимоги в частині отримання недоотриманої пенсії однією сумою (в частині виплати пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення), необхідно задовольнити, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України здійснити виплату суми заборгованості недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
Вирішуючи спір у частині вимоги про обтяження відповідача обов`язком провести нарахування та виплату компенсації за затримку платежу відносно недоплаченої пенсії (в частині виплати пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення), суд зазначає, що ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За правилом ст.4 цього ж закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Суд зазначає, що з урахуванням правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі №815/1226/18 та постанов Верховного Суду від 20.04.2021р. у справі №160/9175/18, від 30.07.2020р. у справі №461/5775/16-а положення ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у силу ч.5 ст.242 КАС України слід тлумачити як відсутність будь-яких правових перепон для цього.
Факт неотримання позивачем виплат за пенсією саме унаслідок вчинення протиправного волевиявлення владного суб`єкта зумовлює відсутність правових підстав для звільнення Управління від виконання обов`язку за ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати безвідносно до події виплати боргу, а тому позовні вимоги в цій частині відносно виплати пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення підлягають задоволенню.
Продовжуючи розгляд справи і вирішуючи спір у частині вимог про визнання протиправними дій відповідача з приводу обмеження максимальним розміром пенсії з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01 12.2020 та з 01.07.2021, суд зазначає наступне.
До 01.01.2004р. відносини з приводу призначення, нарахування та виплати пенсії регламентувались положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення".
З 01.01.2004р. набув чинності Закон України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з ч.2 ст.5 якого виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Пунктом 16 розділу ХV Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 17.11.2005р. №3108-IV та від 03.10.2017р. №2148-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Таким чином, за відсутності спеціального правила про протилежне до відносин із виплати особі пенсії (що охоплює собою етапи призначення пенсії з обчисленням грошової суми платежу, нарахування пенсії за обліком тероргану ПФУ, переказ суми коштів) після 01.01.2004р. підлягають пріоритетному застосуванню норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Суд зважає, що Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені правила та стандарти соціального забезпечення у вигляді пенсії військовослужбовців у відставці.
При цьому, норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як акту права з кола регламентування публічних правовідносин не містять окремого чітко сформульованого правила про виплату пенсій без обмеження максимальним розміром.
Водночас із цим, у силу дії ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Отже, положення наведеної норми закону містять дві окремі обмежувальні величини, а саме: 1) перманентну, котра дорівнює показнику десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) тимчасову, котра дорівнює показнику у 10.740,00грн.
Виключення із цих обох обмежувальних величин є одним і тим же - доплата до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.
До справи не подано доказів того, що заявник підпадає під дію згаданого вище виключення.
Водночас із цим, суд зауважує, що згідно з абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Отже, до пенсій, призначених у часі до набрання чинності абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI, не застосовується запроваджене обмеження максимального розміру.
Але разом із тим, відповідно до абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Закон України від 08.07.2011р. №3668-VI у цій частині набрав чинності з 01.10.2011р.
Отже, нормами Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника після 31.12.2017р., а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р.
У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 24.06.2020р. у справі №580/234/19 правило обмеження максимального розміру пенсії вперше було введено в дію Законом України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. №3668-VI і підлягає застосуванню як діюча норма права.
Даний висновок Верховного Суду є останнім у часі з приводу застосування правила обмеження максимального розміру пенсії до виплати та був ухвалений Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, а тому і за критерієм дати створення, і за критерієм інстанційності має перевагу над попередніми висновками Верховного Суду з цього ж самого питання.
За відсутності у нормах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" спеціального правила про виплату пенсій без обмежень максимальним розміром, пенсійний орган повинен забезпечити реалізацію чинних норм суміжного актів права, котрі мають пріоритет у застосуванні, а саме - Закону України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. №3668-VI.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах в частині обмеження максимальним розміром пенсії відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення інших витрат позивачем не надано.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
вирішив:
Позов - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( код ЄДРПОУ - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) з приводу зменшення з 01.04.2019 р. розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) із показника 88% грошового забезпечення до показника 70% грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) з 01.04.2019 р. перерахунок розміру пенсії із збереженням показника 88% грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходу та провести виплату різниці однією сумою з урахуванням виплачених сум.
Позов у решті вимог - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).
Суддя О.В. Старосєльцева