Справа № 308/5418/19
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5418/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бенца К.К.,
за участю секретаря - Пассер М.І.,
представника позивача - Жила Л.А.,
відповідача - Косолапов А.С.,
перекладача - Алексеєв С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Ужгород, матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, -
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 травня 2019 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, без документів, перетнув державний кордон в складі групи осіб ( дружина та двоє малолітніх дітей) з України в Словацьку Республіку на напрямку 260 прикордонного знаку, однак 12 травня 2019 року був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки між н.п. Войнятіна та порубка, після чого 13 травня 2019 року на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Так, у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, перебуває на території України незаконно, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати йому допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави не має.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
З посиланням на викладене, приписи ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленому законом, на приписи ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також на те, що відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, проте 07.05.2019 року звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту , яка у встановленому Законом порядку була передана до Управління ДМСУ у Волинській області ,позивач просить затримати гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Ухвалою суду від 17.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилалася на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.
Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.
Судом встановлено, що 11 травня 2019 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, без документів, перетнув державний кордон в складі групи осіб ( дружина та двоє малолітніх дітей) з України в Словацьку Республіку на напрямку 260 прикордонного знаку, однак 12 травня 2019 року був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки між н.п. Войнятіна та порубка, після чого 13 травня 2019 року на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що, підтверджують законність його перебування на території України , відповідач родичів на території України, які б могли надати йому допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження не має.
Дії громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Судом встановлено, що08.05.2019 року Управлінням ДМС України у Волинській області отримано та прийнято до розгляду заяву від громадян Російської Федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з їхніми неповнолітніми дітьми про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Вказаних осіб документовано довідками про звернення за захистом в Україні. Станом на 15 травня 2019 року рішення за заявами не прийнято, що стверджується даними листа Управління ДМС України у Волинській області наявне в матеріалах справи.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Частиною 2 статті 289 КАС України передбачено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції , його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

З аналізу наведених норм вбачається, що заходи, визначені частиною 2 статті 289 КАС України можуть бути застосовані до іноземця чи особи без громадянства за наявності одночасно двох умов:

звернення такої особи із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, та

вчинення нею після звернення із заявою про визнання біженцем або особою,яка потребує додаткового захисту в Україні порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців.

Як встановлено судом , відповідач громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми 07.05.2019 року звернувся до Управлінням ДМС України у Волинській області із заявами про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а 11.05.2019 року , тобто після звернення із заявою про визнання біженцем та до завершення процедури розгляду цієї заяви вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, що виявилось в тому , що 11 травня 2019 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, без документів, перетнув державний кордон в складі групи осіб ( дружина та двоє малолітніх дітей) з України в Словацьку Республіку на напрямку 260 прикордонного знаку, однак 12 травня 2019 року був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки між н.п. Войнятіна та порубка, після чого 13 травня 2019 року на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Частинами 11-13 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

22 жовтня 2013 року між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації була підписана угода про реадмісію; вказана угода ратифікована Законом № 324-VII від 05.06.2013; дата набрання чинності угодою для України: 08.08.2013 (надалі -Угода про реадмісію).

Також судом враховано, що станом на час розгляду справи не прийнято остаточного рішення щодо заяви відповідача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні .

Крім того, незаконний перетин відповідачем державного кордону України у напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що він порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства,вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, до завершення процедури розгляду заяви про отримання захисту на території України.

Згідно з приписами ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
За наведених обставин суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід затримати до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 14, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні задовольнити.
Затримати громадянина ОСОБА_1 , 01.03.1985 року до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач - громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1
Повне судове рішення виготовлено та оголошено 17 травня 2019 року.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца