Справа № 573/1290/21
Суддя: Замченко А. О.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/1290/21
Номер провадження 2-а/573/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря - Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Гришина Сергія Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

29 липня 2021 року ОСОБА_1 здав на пошту позов до поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Гришина С.А., в якому вказує, що постановою останнього від 23 липня 2021 року на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП. У постанові зазначено, що 23 липня 2021 року о 10 годині 35 хвилин на 341 км автодороги «Харків-Сімферополь» він керував автомобілем Mercedes-bens CDI Sprinter, реєстр. номер НОМЕР_1 , з непристебнутим ременем безпеки та без посвідчення подія відповідної категорії С1. З вказаною постановою він не погоджується, оскільки зазначене не відповідає дійсності та не було підтверджене при складанні постанови будь-якими доказами, а в самій постанові не вказані конкретні пункти Правил дорожнього руху України, які він порушив.

Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати постанову в справі про адміністративні правопорушення від 23 липня 2021 року та закрити провадження в справі.

До відкриття провадження позивач ОСОБА_1 подав клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 серпня 2021 року відкрито провадження в справі. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 серпня 2021 року замінено неналежного відповідача - поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Гришина С.А. на належного відповідача - поліцейського СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Гришина С.А.

11 серпня 2021 року до суду надійшов відзив ГУНП в Запорізькій області, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 42).

Відповідач Гришин С.А. , представник ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 40, 41). Про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2021 року поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Гришиним С.А. ухвалена постанова серії БАБ №987572, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої 23 липня 2021 року о 10 годині 35 хвилин на 341 км автодороги «Харків-Сімферополь» останній керував автомобілем Mercedes-bens CDI Sprinter, реєстр. номер НОМЕР_1 , з непристебнутим ременем безпеки та без посвідчення подія відповідної категорії С1 (а. с. 24).

Частиною 3 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на положення ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, частинами першою, другою і четвертою статті 126 вказаного Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 р. І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України).

У статті 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч вказаним вище вимогам закону відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач керував автомобілем з непристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Але суд вважає, що оскаржувана постанова вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказані правові норми є банкетними, тобто мають загальний зміст і лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилають до інших нормативно-правових актів.

Конкретизований зміст диспозиції бланкетної правової норми передбачає певну деталізацію її положень іншими нормативно-правовими актами для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №461/202/17, від 17 червня 2020 року в справі №712/2602/17.

Таке, апріорі, зобов`язує уповноважену особу при винесенні постанови про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП вказати у ній положення законодавчого чи іншого нормативно правового акту, які в кожному конкретному випадку були порушені з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але такого в даній ситуації зроблено не було, що слідує зі змісту оскаржуваної постанови.

Натомість уповноваженою особою в постанові зафіксовано лише те, що 23 липня 2021 року о 10 годині 35 хвилин на 341 км автодороги «Харків-Сімферополь» ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-bens CDI Sprinter, реєстр. номер НОМЕР_1 , з непристебнутим ременем безпеки та без посвідчення подія відповідної категорії С1, але не викладено об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка, власне, й має виражатись у порушення конкретної норми законодавчого чи іншого нормативно правового акту.

Зокрема, відповідно до п.п. в) п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. А згідно з п.п. а) п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Не зазначення в протоколі змісту норми відповідного закону чи підзаконного акту, конкретної їх частини, пункту, в порушенні вимог якої обвинувачується особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Крім того, з огляду на положення ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 454 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 73-74, 77, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Гришина Сергія Андрійовича (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Шевченка, 38), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Шевченка, 38) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №987572, прийняту 23 липня 2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Гришиним Сергієм Андрійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 454 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -

27 серпня 2021 року