Справа № 420/3277/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3277/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансдосвіт» (67660, Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Виноградна, буд. 8; ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансдосвіт» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Ухвалою від 09.03.2021р. відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Головного управління ДФС в Одеській області № 811-п від 22.02.2021р. призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Трансдосвіт» (), в зв`язку з чим 25.02.2021р. посадовими особами податкового органу здійснено виїзд з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Трансдосвіт» за адресами господарських одиниць: Одеська область, Біляївський район, с. Холодна балка, вул. Виноградна, буд. 8; Одеська область, Біляївський район, с. Холодна балка, вул. Дмитра Ульянова, буд. 1. Однак директором ТОВ «Трансдосвіт» в порушення приписів п.81.1 ст. 81 ПК України відмовлено у допуску посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки, що згідно норм чинного законодавства є підставою для застосування адміністративного арешту такого платника податків.

11.03.2021р. (вх. №ЕП/6301/21) від відповідача надійшов лист, яким повідомлено, що ТОВ «Трансдосвіт» оскаржено в судовому порядку наказ Головного управління ДПС в Одеській області № 811-п від 22.02.2021р. "Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Трансдосвіт» (справа № 420/3433/21).

Ухвалою від 05.07.2021 р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/3433/21 за позовом ТОВ "Трансдосвіт" до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2021 р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2021р. у справі №420/3433/21 відмовлено у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Трансдосвіт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки.

Ухвалою суду від 25.08.2021р. поновлено провадження у справі.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 р. (вх. № 10353/6) до Головного управління ДПС в Одеській області надійшло звернення Спілки кооператорів та підприємств України про проведення перевірки ТОВ «Трансдосвіт» на предмет дотримання вимог діючого законодавства, яке регулює обіг нафтопродуктів на території України (а.с. 25).

Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області № 811-п від 22.01.2021 р. на підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст.20, п.п.80.2.3, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, призначено проведення фактичної перевірки ТОВ "Трансдосвіт", податкова адреса; Одеська обл., Біляївський р-н., с. Холодна Балка, вул. Виноградна, буд. 8, фактичні адреси господарських одиниць: Одеська обл., Біляївський р-н., с. Холодна Балка, вул. Виноградна, буд. 8 та Одеська обл., Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Дмитра Ульянова, буд. 1, з 22.02.2021 року, тривалістю 10 діб, перевіряє мий період з 20.11.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 15).

22.02.2021 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області видано направлення № 1840/15-32, 1843/15-32, № 1839/15-32, №1841/15-32 головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області для проведення фактичної перевірки ТОВ «Трансдосвіт» (а.с. 16-19).

Уповноваженому представнику ТОВ «Трансдосвіт» Пленюк О.В. вручено копію наказу № 811-п від 22.02.2021 р. та пред`явлено направлення на проведення перевірки, що підтверджується її особистим підписом, учиненим на направленнях із зазначенням про незгоду та не допуск до перевірки.

26.02.2021 р. начальник управління контролю за підакцизними товарами звернувся до заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області зі зверненням про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Трансдосвіт» (а.с. 22-23).

За змістом вказаного звернення посадовими особами контролюючого органу встановлено, що ТОВ «Трансдосвіт» відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що підтверджує наявність обставин, передбачених ст. 94 ПК України, для застосування умовного адміністративного арешту (а.с. 22-23).

Заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області о 14 год. 00 хв. 26.02.2021 р. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Трансдосвіт» (), що зареєстровано за адресою: 67660, Одеська область, Біляївський район, с. Холодна балка, вул. Виноградна, буд. 8 (а.с. 24).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій заявника щодо застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з вимогами п.п.20.1.4, 20.1.9 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 ст.81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до п.81.3 ст.81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п.94.2.8 п.94.2 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Згідно п.94.3 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п.94.5 ст.94 ПК України, повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

При цьому п. 94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Згідно п.п.94.10 - 94.13 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

У всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону.

При прийнятті рішення про арешт майна банку арешт не може бути накладено на його кореспондентський рахунок.

Платник податків має право на відшкодування збитків та немайнової шкоди, завданих контролюючим органом внаслідок неправомірного застосування арешту майна такого платника податків, за рахунок коштів державного бюджету, передбачених контролюючим органам, згідно із законом. Рішення про таке відшкодування приймається судом.

Суд звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання платником податків передбачених законом обов`язків.

Арешт може бути накладено на майно строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником контролюючого органу (його заступником), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, якщо власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника контролюючого органу, призначеного його керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Згідно пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Статтею 283 КАС України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів та передбачено право зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

За змістом ч. 2 ст. 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити визначені цією нормою відомості.

Судом встановлено, що 26.02.2021 р. о 15:14 год. до Одеського окружного адміністративного суду надходила заява Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Трансдосвіт» згідно рішення заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області від 26.02.2021 р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 р. заяву Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю "Трансдосвіт", яку було залишено без руху, повернуто органу доходів та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник у справі звернувся до суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Трансдосвіт».

При цьому, станом на час звернення контролюючого органу до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків, сплинув, що, в свою чергу, згідно з п. 94.19 ст. 94 ПК України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області від 26.02.2021 р.

З урахуванням встановлених судом обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, у зв`язку з тим, що адміністративний арешт є припиненим.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах по справах №140/2485/18 від 18.11.2019 року, №520/11050/18 від 27.08.2019 року, №820/2522/17 від 18.04.2019 року.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, а саме усунення відповідачем порушення, що послугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом - отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, а також те, що позивач є суб`єктом владних повноважень, правові підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Трансдосвіт" (67660, Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Виноградна, буд. 8; ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк