Справа № 400/7001/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

27 серпня 2021 р. № 400/7001/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коробченка Дмитра Миколайовича про забезпечення позову до Доманівської селищної ради, подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2021 року Представник ОСОБА_1 адвокат Коробченко Дмитро Миколайович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Доманівській селищній раді приймати рішення щодо відведення у власність або в користування земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0228 або її частини, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї або її частини.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що він має намір звернутися з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Доманівської селищної ради (надалі - Рада) та про зобов`язання її надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. За твердженнями ОСОБА_1 , Рада допустила бездіяльність, оскільки не прийняла відповідного рішення за поданою ним 26.05.2021 заявою. За наявною у заявника інформацією, в отриманні у власність (користування) земельної ділянки із вищевказаним кадастровим номером зацікавлені й інші особи, тому Рада, в період розгляду майбутнього адміністративного позову ОСОБА_1 , може розпорядитися землею, що призведе до неможливості своєчасного реального поновлення його прав (унеможливить або ускладнить виконання рішення суду). Метою подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав запобігання розпорядженню спірною земельною ділянкою.

При вирішенні заяви суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вказано вище, у заяві ОСОБА_1 стверджує про наявність обох з вказаних підстав і зазначає про обов`язок суду надати ефективний захист.

На думку суду, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

По-перше, земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0228 не є спірною, принаймні, заява не містить інформації про наявність у ОСОБА_1 будь-яких прав щодо неї.

По-друге, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність, і наявність відповідного дозволу не гарантує особі отримання земельної ділянки у власність. Виходячи з цього, запропоноване заявником «бронювання» земельної ділянки не відповідає положенням Земельного кодексу України.

По-третє, як вказав Верховний Суд у постанові від 14.07.2021 у справі № П/811/137/18 «… законний інтерес особи полягає не в отримані дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність. Відтак, в судовому порядку підлягає захисту саме право на отримання земельної ділянки у власність. Суд також відзначає, що ЗК України не передбачає можливості оскарження відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки …».

По-четверте, забезпечення позову призведе до заборони вчинення Радою будь-яких дій щодо розпорядження земельною ділянкою, тобто унеможливить здійснення органом місцевого самоврядування повноважень в галузі земельних відносин. Крім того, така заборона може негативно вплинути на права та інтереси інших осіб, які мають або матимуть інтерес в отриманні земельної ділянки (її частини) у власність або у користування.

По-п`яте, відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У вказаній вище постанові Верховний Суд зазначив, що «… абзацом 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки … ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскілки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно …».

Оскільки, згідно з позицією Верховного Суду, права ОСОБА_1 захищені на законодавчому рівні (заявник має право на самостійне замовлення розроблення проекту землеустрою), суд дійшов висновку про відсутність необхідності у наданні судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна