Справа № 500/696/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/696/21 пров. № А/857/12010/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Большакової О.О.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Тернопільводоканал» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Подлісна І.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Тернопіль о 10 год. 34 хв. 20 травня 2021 року, повне судове рішення складено 25 травня 2021 року, у справі №500/696/21 за позовом Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним а скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2021 Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулось в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, просило визнати протиправним та скасувати пункту 2 припису від 20.08.2020 за №01-15/10.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом №2189, та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України, окремо для різних моделей організації договірних відносин продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, як для споживачів багатоквартирних будинків, так і для споживачів приватного сектору. Суд першої інстанції вказав, що оскільки тарифи на комунальні послуги є однією із істотних умов договорів про надання комунальних послуг, в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановлені відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019, а тому до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг за вимогами і правилами Закону №2189, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами тепло-, водопостачання та водовідведення здійснюється за тарифами відповідно до умов договорів, укладених до 01.05.2019. Суд першої інстанції дійшов висновку, що практична реалізація нововведень, передбачених Законом, можлива за умови укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними Законом (тобто, нових договорів про надання комунальних послуг). Суд першої інстанції вказав, що введення нових тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно з Постановою НКРЕКП від 17.09.2019 року №1968 було можливим виключно за умови укладення позивачем КП «Тернопільводоканал» із КП Великоберезовицької селищної ради «Аква-Сервіс» нового договору про надання послуг з центрального водовідведення у відповідності до умов Типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 05.07.2019 № 690 на виконання Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що послуги з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які надавались згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 року та послуги з централізованого водовідведення, які надаються згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 2017 року є однією і тією ж послугою, а зазначені зміни в найменуванні чи в окремих аспектах відносин між виконавцем та споживачами послуг, не вказують на запровадження нового виду послуг. Скаржник вказує, що виконавець послуги та споживач такої вправі самостійно та на власний розсуд встановлювати ціни на послуги та вправі самостійно визначити в який момент в рамках періоду часу з 01.05.2019 по 01.05.2020 перейти на правовідносини за Типовими договорами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладались до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановлені відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019, а тому твердження скаржника щодо правомірності застосування умов договорів, укладених із споживачами послуг по централізованому водовідведенню, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимога чинного законодавства. Просив розгляд справи здійснити без участі представника.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, відповідно до Наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 03.08.2020 №1308-п та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) завідувачем сектору та головним спеціалістом сектору контролю за регульованими цінами Головного управління в період з 05.08.2020 по 18.08.2020 проведено перевірку на предмет дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з централізованого водовідведення КП «Тернопільводоканал».

За результатами проведеного позапланового заходу посадовими особами відповідача 18.08.2020 складено Акт №01-15/12, в якому зафіксовано: - порушення вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-111 (далі - Закон), а саме Постановою НКРЕКП від 16.06.2016 №1141 (в редакції постанови №1968 від 17.09.2019) встановлені нові тарифи з 17.09.2019 на послугу з централізованого водовідведення без наявності укладених нових типових договорів за правилами, визначеними Законом та Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, та нарахування КП «Тернопільводоканал» за вказані послуги КП «Аква-Сервіс» із застосуванням цих тарифів. Встановлені нові тарифи з 17.09.2019 на послугу з централізованого водовідведення відповідно до Постанови НКРЕКП від 16.06.2016 №1141 (в редакції постанови №1968 від 17.09.2019 ), які вводяться в дію при укладенні нових типових договорів про надання комунальних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690. Тобто, КП «Тернопільводоканал» необґрунтовано нараховано плату за послугу з централізованого водовідведення для КП «Аква-Сервіс» за період з 18.09.2019 по 04.02.2020 без наявності укладених типових договорів за правилами на суму 18 854 грн.; - в порушення вимог пункту 5 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Постановою НКРЕКП від 16.06.2016 №1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» (в редакції постанови №283 від 04.02.2020) НКРЕКП не затверджено тарифи споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення.

Акт підписано суб`єктом господарювання із зауваженнями та запереченнями.

20.08.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено припис про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №01-15/10, яким вимагалось від КП «Тернопільводоканал», зокрема у пункті 2: провести перерахунки необґрунтовано нарахованої плати за період з 18.09.2019 по 04.02.2020 за послугу з централізованого водовідведення для КП «Аква-Сервіс» відповідно до договорів укладених до 01.05.2019 на загальну суму 18 854 грн. З 18.09.2019 відсутні укладені нові типові договори, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690. При цьому, КП «Тернопільводоканал» застосувало нові тарифи, затверджені Постановою НКРЕКП від 16.06.2016 № 1141 (в редакції постанови від 17.09.2019 №1968).

Вважаючи вимоги пункту 2 зазначеного Припису протиправними, такими, що підлягають скасуванню, КП «Тернопільводоканал» звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VIII), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, яким врегульовані відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Законом №2189-VIII визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам, запроваджено відповідальність за неналежне виконання договору як для виконавців комунальних послуг, так і для споживачів цих послуг.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI Закону №2189-VIII договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно з пунктом 4 Розділу VI Закону №2189-VIII не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною 1 статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону (пункт 5 Розділу VI Закону №2189-VIII).

Таким чином, практична реалізація нововведень, передбачених Законом №2189-VIII, можлива за умови укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними цим Законом. До моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг за вимогами і правилами Закону№2189-VIII, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами тепло-, водопостачання та водовідведення повинна здійснюватися відповідно до договорів, укладених до 01.05.2019. Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, такий містить умови щодо визначення тарифів на послуги та їх загальну вартість.

З 01.05.2019 Законом №2189-VIII змінено не лише назви комунальних послуг, а й змінено підходи до їх надання, обліку, адміністрування, порядку формування та встановлення тарифів.

Отже, в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановленні відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019.

Застосування тарифів на комунальні послуги, передбачених статтею 5 Закону №2189-VIII (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), які встановлені уповноваженими органами (органами місцевого самоврядування та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) після 01.05.2019, може здійснюватися виключно в умовах переходу на нові договори про надання комунальних послуг.

Відповідні роз`яснення щодо введення в дію з 01.05.2019 Закону №2189-VIII розміщені на офіційному сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, а також надані листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.05.2019 №7/10.1/7260-19, який надіслано на адреси обласних, Київської міської державних адміністрацій зазначено, що нормативно-правові акти, які затвердженні Урядом та Мінрегіоном на виконання вимог Закону можуть застосовуватися лише в умовах переходу на нові договірні відносини. Зазначене стосується і Порядків формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. №291). Застосування Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіоном від 22.11.2018 №315, зареєстрованим в Мін`юсті 28.12.2018 за №1502/32954, також можливе лише за умови переходу на нові договірні відносини. Тож до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг за вимогами і правилами Закону, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами тепло-, водопостачання та водовідведення здійснюватиметься відповідно до договорів, укладених до 01.05.2019.

Відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року №197, Мінрегіон відповідно до покладених на нього завдань інформує та надає роз`яснення щодо реалізації державної політики у відповідних сферах.

Так, на час встановлення тарифів Постановою НКРЕКП від 17.09.2019 №1968 та їх введення з 17.09.2019 діяли норми Закону № 2189-VIII та норми Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», відповідно до пункту 6 якого надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Отже, введення нових тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно з Постановою НКРЕКП від 17.09.2019 №1968 можливо виключно за умови укладення КП «Тернопільводоканал» із КП «Аква-Сервіс» нового договору про надання послуг з центрального водовідведення, відповідно до умов Типового договору, затвердженого Постановою № 690 на виконання Закону № 2189-VIII, тоді як позивачем

Відповідно до положень статті 12 Закону 2189-VIII та пункту 6 Постанови №690 відносини, що виникають у процесі надання та споживання послуг регулюються договорами, які укладаються відповідно до типових договорів. Ціна послуги є істотною умовою договору про надання житлово-комунальної послуги. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Стаття 8 Закону №2189 передбачає, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

З матеріалів справи встановлено, що за період з 18.09.2019 по 04.02.2020 послуги з централізованого водовідведення надавались КП «Аква Сервіс» Великоберезовицької селищної ради позивачем на підставі Договір №4436 від 30.09.2019, від 05.12.2019, від 31.12.2019, які не відповідають вимогам щодо типових договорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 та відповідним додатком, однак із застосуванням тарифів, затверджених Постановами НКРЕКП від 28.05.2019 №804 та від 17.09.2019 №1141, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями договорів (пункт 2.7) та листа-відповіді КП «Тернопільводоканал» від 03.06.2020 №1478/20.

Договір відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 укладено лиш 04.03.2020.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку аргументам сторін, погоджується з висновком судом першої інстанції, що всупереч вимогам Закону №2189-VIII та норми Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 нові (збільшені) тарифи позивач застосував не через укладення нових типових договорів, а шляхом зміни істотних умов договорів, які за формою та змістом відповідали вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №875-IV та положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Конституційний Суд України у рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України вказав, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення, а тому, за одночасного регулювання спірних правовідносин положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 та Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 застосуванню підлягають останні.

Суд апеляційної інстанції, окрім того, звертає увагу, що повноваження відповідача на проведення перевірки, підстави та порядок проведення такої позивач не оскаржує.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності пункту 2 оскаржуваного припису, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Тернопільводоканал» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №500/696/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
О. О. Большакова
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 26.08.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України