Справа № 200/8490/21
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 р. Справа№200/8490/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій просив:

- визнати неправомірними дії щодо донарахування заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 50093,51 грн.;

- зобов`язати відкоригувати інтегровану (особову) картку платника податку шляхом списання (виключення суми заборгованості із сплати єдиного внеску в сумі 50093,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 01.09.2014 року по 01.06.2021 року позивачу нарахований єдиний внесок в сумі 50093,51 грн., хоча підприємницькою діяльністю він не займався, доходу не отримував, звітність з ЄСВ не подавав. Позивач вважає, що податковий орган безпідставно нарахував заборгованість, оскільки платники єдиного внеску звільняються від виконання своїх обов`язків на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції. Позивач зазначає, що податкове зобов`язання нараховано відповідачем за межами строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України.

Також позивач посилається на п. 9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, яким тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску певні категорії осіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 20.10.2014 року позивачу здійснювалось нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску у відповідності з законом. Станом на 01.06.2021 року згідно облікових даних позивача за ним обліковується заборгованість в розмірі 50093,51 грн. При цьому штрафні санкції та пеня до позивача не застосовувались. На підставі цього відповідач просив у позові відмовити.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Позивач - ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.12.2013 року, номер запису 0044584, є платником єдиного податку ІІІ групи, що підтверджено свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 13.12.2013 року.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області (), створений на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19.06.2019 року, місцезнаходження юридичної особи: 87515, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59.

Наявність у позивача станом на 31.01.2021 року заборгованості з єдиного внеску у розмірі 50093,51 грн. підтверджується інтегрованою карткою платника.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону № 2464 передбачено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 даного Закону на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п. 61.1 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (п. 61.2 ст. 62 ПК України).

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (п. 71.1 ст. 71 ПК України).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за наслідками податкового контролю (пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72 ПК України).

Відповідно до п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів (п.п. 19-1.10 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України).

На виконання вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації п.п. 19-1.10 п. 19-1.1 ст. 19 цього кодексу, п.п. 5 п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 року № 375 та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванням Міністерством фінансів України розроблено Порядок ведення органами Державної податкової служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422.

Вказаний порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Порядку № 422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно пп. 1 п. 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Відповідно до пп. 1 п. 3 розділу V Порядку № 422 не пізніше наступного робочого дня після дня вручення платнику податків податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску або отримання інформації про їх вручення працівник структурного підрозділу, який склав документ, вносить дату вручення документа до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР.

Після внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР, інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску облікові показники щодо донарахованих/зменшених органом ДПС грошових зобов`язань, єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення суми від`ємного значення ПДВ, врахованого у зменшення податкового боргу, одночасно переносяться до ІКП та відображаються датою граничного строку сплати/зменшення з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій).

Позивач наголошує, що згідно пункту 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 він був звільнений від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Проте суд зазначає, що з 13 лютого 2020 року пункт 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 виключено на підставі Закону України від 14 січня 2020 року № 440-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи".

Отже, пункт 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 був діючим по 12 лютого 2020 року включно.

З правового аналізу наведених законодавчих норм слідує, що до 13 лютого 2020 року факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, був підставою для звільнення платників єдиного внеску як від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, так і від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати. При цьому, вказані норми не скасовували обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надавали можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, що було підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464.

З огляду на наведене, позивач з 14 квітня 2014 року по 12 лютого 2020 року включно внаслідок проведення антитерористичної операції був звільнений від своєчасного виконання обов`язків платника єдиного внеску. Проте, оскільки пункт 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 був діючим по 12 лютого 2020 року включно на теперішній час відсутні будь-які підстави щодо звільнення позивача від сплати єдиного внеску.

Недоречним також суд вважає посилання позивача на порушення податковим органом статті 102 Податкового кодексу України з огляду на таке.

Згідно пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом з цим, в даній справі податковим органом перевірка не проводилась і єдиний внесок нараховувався не за фактом перевірки після спливу встановленого вищенаведеною нормою строку, а в автоматизованому порядку з використанням програми адміністрування внеску.

Як вбачається з інтегрованої картки ФОП ОСОБА_1 , станом на 30.09.2014 в нього обліковувалась переплата зі сплати єдиного внеску в сумі 422,65 грн. в подальшому єдиний внесок йому нараховувався:

- 20.10.2014 - за ІІІ квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн.;

- 20.01.2015 - за IV квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн.;

- 20.04.2015 - за I квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн.;

- 20.07.2015 - за ІІ квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн.;

- 19.10.2015 - за ІІІ квартал 2015 року в сумі 1323,47 грн.;

- 19.01.2016 - за IV квартал 2015 року в сумі 1434,51 грн.;

- 19.04.2016 - за І квартал 2016 року в сумі 909,48 грн.;

- 19.07.2016 - за ІІ квартал 2016 року в сумі 941,16 грн.;

- 19.10.2016 - за ІІІ квартал 2016 року в сумі 957,00 грн.;

- 19.01.2017 - за IV квартал 2016 року в сумі 990,00 грн.;

- 19.04.2017 - за I квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн.;

- 19.07.2017 - за IІ квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн.;

- 19.10.2017 - за IІІ квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн.;

- 19.01.2018 - за IV квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн.;

- 19.04.2018 - за І квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.;

- 19.07.2018 - за ІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.;

- 19.10.2018 - за ІІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.;

- 19.01.2019 - за ІV квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.;

- 19.04.2019 - за І квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.;

- 19.07.2019 - за ІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.;

- 21.10.2019 - за ІІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.;

- 20.01.2020 - за IV квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.;

- 21.04.2020 - за І квартал 2020 року в сумі 2078,12 грн.;

- 20.07.2020 - за ІІ квартал 2020 року в сумі 1039,06 грн.;

- 19.10.2020 - за ІІІ квартал 2020 року в сумі 3178,12 грн.;

- 19.01.2021 - за IV квартал 2020 року в сумі 3300,00 грн.;

Отже єдиний внесок нараховувався у визначені законодавством строки без порушення статті 102 Податкового кодексу України.

Стосовно посилання позивача на п. 9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, яким тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску певні категорії осіб суд зазначає наступне.

Пунктом 9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного закону визначено, що тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе. При цьому положення абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовуються.

Такі особи можуть прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року в розмірах та порядку, визначених цим Законом. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом.

За приписами 1 статті 7 Закону № 2464 у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Статтею 1 Закону № 2464 зокрема визначено:

4) максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;

5) мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Єдиний внесок для платників, визначених у статті 4 Закону № 2464 встановлюється у розмірі 22 відсотка до визначеною статтею 7 Закону бази нарахування.

Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2020 року складала 4723,00 грн., отже мінімальний страховий місячний внесок становив 1039,06 грн.

Як вже зазначено вище, позивачу за І квартал 2020 року нараховано 2078,12 грн. (тобто за січень та лютий) та за ІІ квартал 2020 року - 1039,06 грн. (тобто за червень).

Отже при нарахуванні податковим органом єдиного внеску позивачу були враховані приписи пункту 9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Таким чином нарахування ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску проведено з дотриманням норм податкового законодавства, а отже відсутні підстави для визнання неправомірними дій Головного управління ДПС у Донецькій області.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш