Справа № 280/254/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 серпня 2021 року Справа № 280/254/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

позивача - не прибув

представника позивача - Кара Р.Т.

представника відповідача - Крамар В.В.

представник третьої особи - Дженчако Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Дніпропетровська Первинна професійна спілка "Правозахисники України" (вул. Сурська, буд. 96, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52070, )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Дніпропетровська Первинна професійна спілка «Правозахисники України» (далі третя особа), в якій позивач просить суду:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №1874 від "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 521 о/с від "Про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області";

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора- чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 17 грудня 2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з року по день ухвалення судового рішення з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі (службі) та виплати заробітної плати за один місяць.

Ухвалою суду від 19.01.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/254/21 та призначено підготовче судове засідання по справі на 15.02.2021.

Ухвалою суду від 19.01.2021 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Протокольною ухвалою суду від 15.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, та підготовче засідання відкладено на 22.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 22.03.2021 підготовче засідання відкладено на 19.04.2021.

В судовому засіданні 19.04.2021 оголошено перерву до 13.05.2021.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в засіданні 15.06.2021.

Ухвалою суду від 26.05.2021 задоволено клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 15.06.2021 оголошено перерву до 22.06.2021.

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 22.06.2021 оголошено перерву до 22.07.2021.

Ухвалою суду від 20.07.2021 задоволено клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 22.07.2021 оголошувалась перерва до 02.08.2021.

Ухвалою суду від 27.07.2021 задоволено клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 02.08.2021 оголошувалась перерва до 03.08.2021.

Ухвалою суду від 02.08.2021 задоволено клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зазначив, що його звільнення є незаконним, оскільки висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, а саме рішення про звільнення прийнято внаслідок упередженого ставлення до позивача. Позивач зауважив, що Розділ 2 Правил етичної поведінки поліцейських поширюється на поліцейських під час виконання ним службових обов`язків, а, отже ним не порушено п.1,2.3 Розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, оскільки під час події, що відбулася він не виконував службових обов`язків. Приймаючи висновок щодо порушення п.3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, комісія не врахувала той, факт, що позивач не притягувався, а ні до кримінальної, а ні до адміністративної відповідальності за будь-яке порушення суспільного порядку чи спричинення шкоди здоров`ю чи майну будь-яких осіб, в тому числі і під час сварки 15.10.2020 із колишньою дружиною ОСОБА_2 . Крім того, про події 15.10.2020 позивач одразу повідомив на 102, та відомості було зареєстровано до ЄО Михайлівського ВП. При цьому, з гр. ОСОБА_2 спілкувався ввічливо, нецензурною лайкою не висловлювався. Отже, позивач зазначає, що такого проступку як ігнорування вимог ч.2 ст.18 Закону №580-VІІІ він не вчиняв.

Ще однією з підстав вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яку зазначено в наказі № 1874 від є ігнорування останнім вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, однак, жодних доказів, які б свідчили про недотримання ОСОБА_1 положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського в матеріалах службового розслідування немає і не може бути.

Позивач зазначив, що ним також було виконано і вимоги п.6,7 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, та п. 3, 7 розділу 2 Інструкції з організації регулювання на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, оскільки після отриманої інформації черговою частиною про подію, що відбулась 11.10.2020 із гр. ОСОБА_3 , відомості було доповнено до вкладок електронної картки Є03741 від 11.10.2020. 12.10.2020 о 7:00 год про дану подію, письмово, в добовому зведенні було повідомлено начальнику ВП ОСОБА_4 . Тому, в діях позивача відсутній факт приховування вчинення відносно гр. ОСОБА_3 тяжкого злочину.

З огляду на викладене, позивач вважає, що порушення встановлені в ході службового розслідування не відповідають дійсності, як і фактичні обставини справи викладені у наказі №1874 від , а тому застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за дані порушення є незаконним, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач, посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та зазначав, що враховуючи відомості, які свідчать про можливе вчинення поліцейським ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, керуючись ч. 3 ст. 11, ст. 14 та 15 Дисциплінарного статуту, Порядком проведення службового розслідувань у Національній поліції та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 19.10.2020 № 1546 «Про призначення службового розслідування», з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях позивача. В ході проведення службового розслідування встановлено, що факти внесення старшим інспектором-черговим СРПП №3 Дніпрорудненського ВП ВВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, який мав місце 11.10.2020, а також факт конфліктної ситуації, який мав місце 15.10.2020 між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 , об`єктивно знайшли своє підтвердження.

Також дисциплінарною комісією з урахуванням зібраних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 проявив нещирість при наданні пояснень, що підтверджується витягами з ІПНП, довідкою з УІАП ГУНП в Запорізькій області. Позивач своїми діями грубо порушив всі принципи покладені в основу інституту охорони порядку. Своїми діями позивач підривав авторитет до Національної поліції України, викликаючи негативне ставлення громадськості до поліцейських. Тому, обраний ГУНП в Запорізькій області вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру та тяжкості проступку, вчинення якого підтверджується належними та допустимими доказами.

При цьому, як зазначив відповідач, згідно із інформацією, наданою слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Мелітополі, встановлено, що 12.11.2020 за фактом внесення ОСОБА_1 до електронного рапорту ІПНП недостовірної інформації та укривання факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000828, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України; за матеріалами СО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020 слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі Коратаєвою Ю.В. відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.10.2020 № 0000759 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З урахуванням викладеного відповідач наголошував, що ГУНП в Запорізькій області не було допущено порушень вимог чинного законодавства, з урахуванням чого наказ про застосування дисциплінарного стягнення видано у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування як наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, так і наказу звільнення позивача зі служби, тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дніпропетровською Первинною професійною спілкою «Правозахисники України» 29.03.2021 надано до суду заяву за вих.№666, в якій остання зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 . Вважає, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача 03.08.2021 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав вказаних у відзиві.

Представник третьої особи в судовому засіданні 03.08.2021 просив позовні вимоги задовольнити з підстав необ`єктивності та необгрунтованості проведеного службового розслідування та відсутності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

03.08.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 15.08.2006 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 перебуває на службі Національній поліції України на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Начальником ГУНП в Запорізькій області, зважаючи на отриману інформацію про спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком - старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в стані алкогольного сп`яніння та рапорт начальника Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому останній доповідає, що старший інспектор-черговий СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» від 27.04.2020 № 357, видано наказ від 19.10.2020 № 1546 «Про призначення службового розслідування», з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях останнього.

За результатом службового розслідування 17.12.2020 ГУ НП в Запорізькій області сформовано висновок, відповідно до якого «…Своїми діями старший інспектор-черговий СРПП № З Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 1, 3, 18, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, п.п. 1, 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2, 3 розділу II, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у вчинені конфлікту з ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії «102» або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події, а також порушенні вимог п. 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, п.п. 3, 7 п. 1 розділу II, п.п. 5, 14, 15 п. 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, п. 22 Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НПУ від 27.06.2019 № 628, що виразилось у внесенні недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_3 …».

За результатом проведення службового розслідування ГУ Національної поліції в Запорізькій області 17.12.2020 винесено наказ за № 1874 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до п.1 якого за скоєння дисциплінарного проступку до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби поліції.

На підставі наказу ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 17.12.2020 №1874 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію", ГУ Національної поліції в Запорізькій області винесено наказ за № 521 о/с "По особовому складу", відповідно до якого капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області звільнено зі служби в поліції.

Вважаючи накази про застосування дисциплінарного стягнення та його звільнення неправомірними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 КАС України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби став факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у

«…вчиненні конфлікту з ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії «102» або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події…», а також у

«… внесенні недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_3 ….».

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

За приписами статті 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2Закону № 580-VІІІ).

При цьому, відповідно до частини першої статті 18 Закону України №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут). Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно пунктів 4, 5 статті 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту передбачено порядок накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому, за приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Наказ №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Наказу №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, зважаючи на отриману інформацію про спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком - старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в стані алкогольного сп`яніння та рапорт начальника Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому останній доповідає, що старший інспектор-черговий СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» від 27.04.2020 № 357, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 19.10.2020 № 1546 «Про призначення службового розслідування», з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях останнього.

Пунктом 1 Розділу V Порядку №893 закріплено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського: 1) з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, 2) установлення: причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Судовим розглядом справи встановлено, посадовими особами відповідача ініційоване службове розслідування, результати якого, стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів.

Начальником ГУНП в Запорізькій області генералом поліції третього рангу М.Лушпієнко затверджено Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та законодавства старшим інспектором-черговим СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , відповідно до якого у висновках зазначено, що дисциплінарною комісією було встановлено факт скоєння дисциплінарного проступку старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 та, згідно пункту 3 висновків, за порушення службової дисципліни, порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 1, 3, 18, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, п.п. 1, 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2, 3 розділу II, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у вчинені конфлікту з ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії «102» або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події, п. 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, п.п. 3, 7 п. 1 розділу II, п.п. 5, 14, 15 п. 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, п. 22 Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НПУ від 27.06.2019 № 628, що виразилось у внесенні недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_3 до старшого інспектора-чергового СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 , пропонується застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Так, в ході службового розслідування встановлено, що «…15.10.2020 о 21.13 до чергової служби Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області (далі - Михайлівське ВП) від оператора спецлінії «102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 , про те, що її колишній чоловік старший інспектор-черговий СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області (далі - Дніпрорудненське ВП) капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, в цивільному одязі, в стані алкогольного сп`яніння в ході раптово виниклого конфлікту, виштовхуючи заявницю з будинку, спричинив останній тілесні ушкодження.

На місце події направлено добовий наряд Михайлівського ВП у складі: інспектора СРПП № 4 Михайлівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора СРПП № 1 Михайлівського ВП майора поліції ОСОБА_6 .

Прибувши на місце пригоди нарядом СРПП виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка перебувала на вулиці неподалік свого будинку. Поліцейським СРПП від ОСОБА_2 стало відомо про те, що її колишній чоловік - ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки на ґрунті неприязних відносин штовхнув її ( ОСОБА_2 ) декілька разів долонями рук в область грудної клітини, чим спричинив останній фізичний біль та тілесні ушкодження. Під час спілкування поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній під час спілкування з колишньою дружиною ( ОСОБА_2 ) проявляв агресію, розмовляючи з нею на підвищеному тоні, штовхав, наголосивши на тому, що наступного дня (16.10.2020) він ( ОСОБА_1 ) прикладе всі необхідні зусилля, направлені на виселення ОСОБА_2 з його будинку. В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були запрошені до КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» МСР з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та виявлення можливих тілесних ушкоджень, які були спричинені у ході сварки.

Під час огляду в КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» МСР виявлено:

- Згідно з довідкою, наданою з КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» МСР від 15.10.2020 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,468 проміле).

- Згідно з довідкою, наданою з КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» МСР від 15.10.2020 у ОСОБА_2 встановлено діагноз: «Садна грудної клітини»…».

«…Згідно з висновком спеціаліста № 33 МОЗ України КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради (Дніпрорудненське міжрайонне відділення) від 04.11.2020 у ОСОБА_2 виявлений набряк м`яких тканин потиличної області волосистої частини голови. Дане пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищеописане пошкодження могло утворитися в результаті однократної ударної травматичної дії тупого предмета. Характерні особливості травмуючого предмета в пошкодженні не відобразилися…».

В ході службового розслідування за фактом конфліктної ситуації, що сталася між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.10.2020, дисциплінарною комісією були опитані, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як безпосередніх учасників конфлікту,

- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є сусідами ОСОБА_2 та підтвердили факт того, що ОСОБА_2 скаржилась їм на дії ОСОБА_1 . Одного разу ОСОБА_2 навіть залишилась ночувати вдома у ОСОБА_7 через дивну поведінку ОСОБА_1 ;

- інспектора СРПП № 4 Михайлівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора СРПП № 1 Михайлівського ВП майора поліції ОСОБА_6 , які прибували на місце події, та пояснили, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно по відношенню до ОСОБА_2 …».

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що позивач під час події, що сталася 15.10.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також в судовому засіданні досліджено відеозаписи моменту прибуття наряду поліції за викликом колишньої дружини ОСОБА_2 , відеозаписи надання пояснень як позивачем так і ОСОБА_2 та відеозаписи на підтвердження проходження медичного освідування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які було долучено до матеріалів справи позивачем та відповідачем.

Зокрема, ОСОБА_2 , надаючи пояснення у приміщенні будівлі відділення поліції, повідомила, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виганяв її з будинку, ображав. Крім того, в ході словесної перепалки позивач двічі штовхнув ОСОБА_2 обома руками (внутрішньою стороною долонь), після чого вона вдарилась спиною і головою об стіну та виштовхував її з будинку.

В свою чергу ОСОБА_1 , надаючи пояснення у приміщенні відділення поліції, зазначає, що колишню дружину він не штовхав і агресії не проявляв. Зазначив, що між ним та ОСОБА_2 виникла лише словесна перепалка, в ході якої фізичного насилля не проявляв.

Вказані пояснення зафіксовані на відеокамеру «Panasonic HCV-260» та долучені до матеріалів справи.

Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_9 щодо обставин конфлікту між її сином ОСОБА_1 та колишньою дружиною ОСОБА_2 , яка була допитана в ході розгляду справи і яка являється матір`ю позивача, оскільки ні на момент приїзду працівників поліції до будинку позивача, ні на момент вияснення стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вона була відсутня.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками при розгляді справ № 14 від 29.12.1992, нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.06.2020 у справі №806/2014/16.

Окрім цього, ОСОБА_2 також надала пояснення, що випадки вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв за час їхнього сумісного життя з 2017 року непоодинокі. Коли ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то він поводить себе агресивно, постійно були конфлікти у родині, робив її життя нестерпним, про що вона розповідала сусідам, які мешкають поряд ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ).

Факт конфлікту, що стався 15.10.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований до ЄО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020, що не заперечується сторонами.

16.10.2020 за вих. № 7206/6/81-2020 матеріали ЄО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020 скеровано до ТУ ДБР у м. Мелітополі, для прийняття рішення відносно ОСОБА_1 .

За матеріалами СО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020 слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі Коратаєвою Ю.В. відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.10.2020 № 0000759 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, як свідчать матеріали справи, позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено також, що: «…11.10.2020 ОСОБА_1 згідно з затвердженим графіком перебував в добовому чергуванні в якості чергового Дніпрорудненського ВП сумісно з помічником чергового Дніпрорудненського ВП сержантом поліції ОСОБА_10 , поліцейським СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_11 , начальником СРПП № 2 Дніпрорудненського ВП капітаном поліції Бончевим Олександром Валерійовичем, начальником СКП Дніпрорудненського ВП капітаном поліції ОСОБА_12 , та слідчим СВ Дніпрорудненського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_13 ,

11.10.2020 о 20.42 чоловік на ім`я ОСОБА_14 повідомив про те, що в АДРЕСА_2 , бійка.

Вказаний факт зареєстровано до ЄО Дніпрорудненського ВП під № 3741 від 11.10.2020. При цьому черговий ОСОБА_1 в графі «Подія» зробив відмітку «Інші злочини проти громадського порядку та моральності».

Черговим ОСОБА_1 на вказаний виклик скеровано ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , які, прибувши за вказаною адресою, будь-яких порушень не виявили.

У подальшому на внутрішній мобільний номер чергової служби надійшов телефонний дзвінок. На виклик відповів ОСОБА_1 , якому під час спілкування стало відомо, що він ( ОСОБА_1 ) спілкується з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який повідомив, що двоє маловідомих чоловіків побили його на АДРЕСА_2 , після чого посадили у багажник автомобіля та зараз везуть в невідомому напрямку. В ході розмови зв`язок прирвався. Через декілька хвилин ОСОБА_3 знову зателефонував на мобільний телефон чергової частини та повідомив, що йому вдалось втекти від злочинців та на даний час він перебуває в селі Балки Дніпрорудненського району. Описавши місце, де на даний час перебуває ОСОБА_3 , ОСОБА_1 направив на вказане місце ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , які у подальшому о 22.30 доставили ОСОБА_3 до Дніпрорудненського ВП, де останній пояснив, що його побили та викрали.

З`ясувавши всі обставини, черговий ОСОБА_1 ігноруючи вимоги наказів МВС України та НПУ, о 23.30 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, що виразилось у внесенні змін до графи «Подія» з «Інші злочини проти громадського порядку та моральності» на «Інша подія», зазначені в фабулі події, що ОСОБА_3 лише побили, а також «неінформуванні керівництва відділення поліції про вказану подію.

12.10.2020 під час здавання чергування начальнику Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковнику поліції ОСОБА_4 , стало відомо про вказані обставини. У зв`язку з чим останній вжив негайних заходів з метою внесення вказаних відомостей до ЄРДР та затримання осіб, які вчинили відносно ОСОБА_3 злочин. Окрім цього, про факт порушення ОСОБА_1 вимог наказів МВС України та НПУ ОСОБА_4 рапортом доповів начальнику Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області для вжиття заходів реагування…

Вказане підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , та зазначив, що подію за участю ОСОБА_3 йому відомо і дійсно о 09 год. 00 хв. під час оперативної наради позивачем було доведено до відома керівництву про обставини вчинення злочину ввечері 11.10.2020 відносно ОСОБА_3

…Згідно із інформацією, наданою слідчим відділенням Дніпрорудненського ВП, відомості щодо злочину скоєного відносно ОСОБА_3 внесені до ЄРДР за № 0000494 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. На теперішній час особам, які вчинили вказаний злочин, повідомлено про підозру.

Згідно з інформацією, наданою управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області, встановлено, що 11.10.2020 о 23.30 ОСОБА_1 (Користувач ІПНП з логіном 2РЯУ55РРЗ) до ЄО Дніпрорудненського ВП № 3741 від 11.10.2020 були внесені зміни у розділі «подія» з «Інші злочини проти громадського порядку та моральності» на «Інша подія».

Згідно з поясненням ОСОБА_17 , яке останній надав ОСОБА_11 11.10.2020 встановлено, що ОСОБА_3 підтвердив, що відомі йому чоловіки на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спочатку нанесли йому ( ОСОБА_3 ) тілесні ушкодження, а потім посадили до автомобіля та відвезли в село Балки Дніпрорудненського району Запорізької області…».

Дані обставини підтвердились поясненнями осіб, які були опитані дисциплінарною комісією в ході службового розслідування за даним фактом, а саме:

«… - ОСОБА_3 пояснив обставини свого викрадення та підтвердив той факт, що він ( ОСОБА_3 ), перебуваючи в багажнику автомобіля, зателефонував за номером мобільного телефону чергової частини Дніпрорудненського ВП та повідомив про злочин. У подальшому коли ОСОБА_3 перебував в Дніпрорудненському ВП, то неодноразово повідомляв ОСОБА_15 та ОСОБА_11 про те, що його ( ОСОБА_3 ) побили та викрали відомі йому чоловіки на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . В період часу з 11.10.2020 до 12.10.2020 з ним черговий Дніпрорудненського ВП жодного разу не спілкувався, у зв`язку з цим наступного ранку (12.10.2020) ОСОБА_3 прийшов на особистий прийом до ОСОБА_4 та виказав своє обурення діями його підлеглих, а саме те, що відносно нього ( ОСОБА_3 ) вчинено тяжкий злочин, про який ще вночі він ( ОСОБА_3 ) повідомив добовому наряду, але поліцейськими не було вчинено негайного реагування по затриманню осіб, які вчинили злочин, а також не встановлювалось місце знаходження свідків, та їх опитування. Дії працівників поліції вважає непрофесійними та бажає, щоб винних поліцейських притягнули до відповідальності згідно з чинним законодавством.

- ОСОБА_10 підтвердила факт повідомлення ОСОБА_3 про вчинення відносно нього злочину, який виражався у його побитті та викраденні. Інформацію до ІПНП про вказану подію вносив ОСОБА_1 . Чому ОСОБА_1 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також не проінформував керівництво відділення поліції, їй ( ОСОБА_10 ) невідомо.

- ОСОБА_15 підтвердив факт повідомлення ОСОБА_3 про вчинення відносно нього злочину, який виражався у його побитті та викраденні. Чому ОСОБА_1 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, йому ( ОСОБА_15 ) невідомо. З приводу неінформування керівництва відділення поліції він ( ОСОБА_15 ) вважав, що ОСОБА_1 керівництво відділення поліції проінформував.

- ОСОБА_11 надав пояснення, аналогічні наданим ОСОБА_15

- ОСОБА_4 , підтвердив факт, що його та його заступників про злочин вчинений відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_15 неінформували…».

Натомість, ОСОБА_1 надав пояснення, якими своєї вини не визнав, та пояснив, що «…інформував керівництво Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергову частину ГУНП в Запорізькій області, а також на його ( ОСОБА_1 ) думку правильно кваліфікував подію за участю ОСОБА_3 …».

Матеріали справи свідчать, що 12.10.2020 інформація про вказану подію була скерована Василівськими ВП ГУНП в Запорізькій області за вих. № 7842/80-2020 до ТУ ДБР у м. Мелітополі, для прийняття рішення у порядку ст. 214 КПК України.

Згідно із інформацією, наданою слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Мелітополі, встановлено, що 12.11.2020 за фактом внесення ОСОБА_1 до електронного рапорту ІПНП недостовірної інформації та укривання факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину розпочато кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000828, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зазначені обставини також підтверджено відібраними в ході службового розслідування та, відповідно долученими до матеріалів справи, поясненнями відповідальних осіб, та безпосередніх учасників подій.

Крім того, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією вивчені відомості, що характеризують ОСОБА_1 , у результаті чого встановлено, що за час служби у Дніпрорудненському відділенні поліції Василівському ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо. Має низьку теоретичну підготовку. Службові обов`язки згідно з займаною посадою знає задовільно, та виконує їх не в повному обсязі. Свій професійний рівень не підвищує. За характером неврівноважений. Авторитетом серед працівників Дніпрорудненського відділення поліції не користується. Неодноразово запізнюється на службу без поважних причин. Допускає конфлікти з керівництвом Дніпрорудненського ВП та з колегами по службі. Конфлікти виникають на ґрунті невиконання капітаном поліції ОСОБА_1 своїх прямих функціональних обов`язків. На зроблені йому зауваження з боку керівництва відділення реагує неадекватно та проявляє агресивність.

Таким чином, суд зауважує, що факти внесення старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП ВВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, який мав місце 11.10.2020, а також факт конфліктної ситуації, який мав місце 15.10.2020 між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 , об`єктивно знайшли своє підтвердження.

З огляду на викладені обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суд критично оцінює доводи позивача про протиправність його звільнення через не доведення його вини, оскільки відсутність факту притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

Тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а має надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Вказана правова позиція викладена ВС у постанові від 02.05.2019 у справі №820/1902/16.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Встановлені під час розслідування обставини свідчать про те, що старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП ВВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , який як поліцейський, зобов`язаний навіть у позаслужбовий час неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушено вимоги п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 1, 3, 18, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, п.п. 1, 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2, 3 розділу II, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, п.п. 3, 7 п. 1 розділу II, п.п. 5, 14, 15 п. 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, п. 22 Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НПУ від 27.06.2019 № 628 та Присягу працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тобто, судом в межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вищезазначених дій.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , яка передбачена пунктом другим частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачених частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту, не встановлено.

Обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту, виключало б можливість застосовування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню зазначеної надзвичайної події, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , нехтування ним вимогами чинного законодавства України, наказів Національної поліції України та МВС України.

Зазначене свідчить про невиконання з боку позивача обов`язків поліцейського, встановлених пунктами першим та другим частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та частинами першою та третьою статті 1 Дисциплінарного статуту.

Таким чином, вчинені позивачем дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики та призводить до приниження авторитету поліції. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті якості не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону та неухильно його дотримуватись.

Дисциплінарною комісією Висновком службового розслідування від 17.12.2020 запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Зважаючи на Висновки службового розслідування від 17.12.2020, Наказом ГУНП в Запорізькій області від 17.12.2020 № 1874 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за скоєння дисциплінарного проступку до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 17.12.2020 № 521 о/с "По особовому складу", старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію".

Тобто, за результатом розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити, що у даному спорі підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні ним службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, його дії компрометують звання поліцейського. Фактичні дані, з`ясовані дисциплінарною комісією свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, суд вважає, що вчинення конфлікту з ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії «102» або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події, а також внесення недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_3 є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому.

Таким чином, на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постановах №120/860/19а, № 824/355/17-а, № 806/2555/17, № 826/18834/15, № 815/2443/16, № 816/604/17.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

Приймаючи рішення у справі суд враховував, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, що стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення зі служби в поліції.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції та не допускати неправомірну поведінку, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. У справах щодо застосування суб`єктом владних повноважень чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади здійснено за вчинений позивачем дисциплінарний проступок у відповідності до норм чинного законодавства, яке регулює порядок проходження служби поліцейськими, а видання наказу ГУНП в Запорізькій області, в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади позивача, здійснено у встановленому законодавством порядку та в межах наданих ГУНП в Запорізькій області повноважень.

У свою чергу, суд вважає, що позивач не надав достатніх та переконливих доказів на підтвердження протиправності оскаржуваних наказів.

Тому позовні вимоги в частині скасування оскаржуваних наказів задоволенню не підлягають.

Вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, тому задоволенню також не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим, а відтак у його задоволенні слід відмовити повністю.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Дніпропетровська Первинна професійна спілка "Правозахисники України" (вул. Сурська, буд. 96, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52070, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.08.2021.

Суддя А.В. Сіпака