Справа № 640/8826/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Київ № 640/8826/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 6783,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 6783,00 грн за рішеннями № 60 та 61 від 04 липня 2019 року про накладення штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Головним управлінням Держпроспоживслужби в місті Києві 04 липня 2019 року винесені рішення №60 та №61 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. Зважаючи на те, що штраф визначений згадуваними рішеннями відповідачем не сплачено, сума штрафу підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Розпорядженням від 29 березня 2021 року № 412 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

За результатом повторного автоматизованого розподілу судових справ для розгляду справи № 640/8826/20 було визначено суддю Аверкову В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року прийнято адміністративну справу № 640/8826/20 до провадження. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача відзиву на позов не надходило. Доказів сплати штрафу також суду не надано.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

07 березня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Вимогою від 07 березня 2019 року № 06.6/3483 відповідача зобов`язано подати документи.

01 квітня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

01 квітня 2019 року позивачем складено повторний протокол № 06.6/5529 із вимогою подати документи.

Рішенням Головного управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві від 05 квітня 2019 року розпочато розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Рішенням Головного управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві від 03 травня 2019 року розпочато розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що повідомлення про вручення поштових відправлень вищезазначених рішень Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи містять копії попередніх висновків про порушення позивачем законодавства про рекламу) та протоколи засідань від 04 липня 2019 року № 19/067 та 19/068.

Рішенням Головного управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві від 04 липня 2019 року № 60 на відповідача накладено штраф в сумі 1700,0 грн.

Також, рішенням Головного управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві від 04 липня 2019 року № 61 на відповідач накладено штраф в сумі 5083,0 грн.

Згадувані рішення направлено на адресу відповідача поштовим відправленням та повернулись не вручені з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

У зв`язку з несплатою відповідачем вказаної суми штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України "Про рекламу" від 03 липня 1996 року №270/96-ВР.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України "Про рекламу" визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Частиною 4 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду (частина 11 статті 27 Закону України "Про рекламу").

Судом встановлено, що рішення Головного управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві від 05 грудня 2019 року №169 та №170 відповідачем не оскаржено та штраф не сплачений.

Пунктом 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена в добровільному порядку та не оскаржено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність позивачем підстав виникнення штрафу, наявність заборгованості відповідача по сплаті штрафу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню штрафу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ) - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму штрафних санкцій у загальному розмірі 6783 (шість тисяч сімсот вісімдесят три) гривні за рішеннями №60 та №61 від 04 липня 2019 року про накладення штрафних санкцій.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова