Справа № 360/4801/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/4801/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень у справі № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень у справі № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначену заяву обґрунтовано тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 (далі - Рішення) військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати на виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 виходячи із базового місяця - січень 2008 року, та в період з 01.03.2018 по 21.09.2018 виходячи із базового місяця - березень 2018 року.

Для виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який 14 05.2021 пред`явлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 21.05.2021 відкрито виконавче провадження № 65459962. 09.06.2021 позивачу надійшли кошти в сумі 4435,66 грн. 09.08.2021 позивачем отримано лист від військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, що відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок позивача перераховано 4435,66 грн. Станом на 09.08 2021 постанова про закінчення виконавчого провадження № 65459962 на поштову адресу та електронну пошту позивача не надходила. За допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу стало 09.08.2021 відомо, що виконавче провадження закінчено 16.06.2021. Відтак 09.08.2021 позивачу стало відомо, що військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду виконано остаточно. Військовою частиною НОМЕР_1 при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.022018 застосовано базовий місяць січень 2016 року та виплачено індексацію грошового забезпечення за визначений період в сумі 4435,66 грн. Крім того відповідачем взагалі не виплачено індексацію за період з 01.12.2015 по 31.12.2015. Проте у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 визначено, що базовим місяцем в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно є січень 2008 року. При застосуванні базовим місяцем січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 сума індексації складає 85927,84 грн Відповідачем виплачено 4503,21 грн.

Вивченням матеріалів заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 КАС України визначено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно із частиною третьою статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Частиною четвертою статті 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Заявником до заяви не додано документа про сплату судового збору, в заяві зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI), оскільки є учасником бойових дій.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Законом України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені статтею 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зокрема, за приписами пункту 18 статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і пункту 2 статті 9 Закону України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.

Частиною другою статті 22 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

З цією правовою нормою кореспондується пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Правовий аналіз змісту статті 5 Закону № 3674-VI свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються або особи, зазначені в пунктах 7, 8, 9, 10, яким така пільга безумовно надається у зв`язку з наявністю певного статусу незалежно від категорії справи (особи з інвалідністю, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), або особи у справах, визначеної в пунктах 1-6, 12-16 категорій.

Такий висновок підтверджується диспозицією пункту 16 частини першої статті 5 названого закону, згідно з яким згадану пільгу мають позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій.

Конструкція пункту 13, в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

В даному спорі при зверненні до суду заявник, який є учасником бойових дій, просить суд визнати протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень.

Тобто даний спір не пов`язаний з наявністю та/або відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій, в даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій, тобто позивач не звільнений від сплати судового збору.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № П/811/201/16.

Судом не встановлено, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом заявлено вимоги про порушення його прав, передбачених статтею 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а отже, позивачем має бути сплачений судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 18.12.2019 у справі № ЗП/9901/4/19, від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 та постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 805/3967/17-а.

Згідно з пунктом 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц з урахуванням висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та постанови Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 226/168/15-ц (провадження № 6-1121цс16) з 01.09.2015 працівник не вважається звільненим від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви позивачу без розгляду.

Керуючись статтями 241, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень у справі №360/4801/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива