Справа № 140/17568/20
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2021 року

Київ

справа №140/17568/20

адміністративне провадження №К/9901/29957/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №140/17568/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій про відмову здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ "Про прокуратуру", що діяла на час призначення пенсії, та статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ "Про прокуратуру" з 01.10.2020 з розрахунку 90% від суми розміру заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за відповідною посадою старшого помічника прокурора області (начальника відділу) на підставі довідки прокуратури Волинської області від 30.10.2020 № 21-47 вих-20 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат та зобов`язання здійснити такий перерахунок і виплату пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 30 жовтня 2020 року №21-47 вих. 20 відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ з 01 жовтня 2020 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 30 жовтня 2020 року №21-47 вих. 20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 та винесено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 30 жовтня 2020 року № 21-47 вих. 20 відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» з 01 жовтня 2020 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 30 жовтня 2020 року №21-47 вих. 20 з урахуванням раніше проведених виплат.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2021.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Як підставу касаційного оскарження судових рішень позивач у касаційній скарзі вказує пункт 1 частини четвертої та підпункти а, в пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи наявність виключних підстав оскарження судових рішень, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а.

Окрім того, скаржник зазначає, що розгляд цієї касаційної скарги стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та зазначає, що справа має виняткове значення для особи, яка подає касаційну скаргу.

З огляду на наведене та необхідність перевірити наведені обставини, колегія суддів вважає про необхідність відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328, пп. «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 328-331, 334, 335, 338, 375 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №140/17568/20.

Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду справу №140/17568/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву та заперечень додаються докази надсилання (надання) їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

Т.Г. Стрелець

С.Г. Стеценко ,

Судді Верховного Суду