Справа № 520/11959/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 р. № 520/11959/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар М.Д., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29 січня 2021 року (зважаючи на дату виникнення права на призначення пенсії - 29.01.2021 року, дату звернення - 04.02.2021 року, та дату кінцевого рішення - 20.04.2021 року), зарахувавши до загального трудового стажу, який дає право на пенсію, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року, періоду роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року за вихододнями: 1978 рік - 140 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі у зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 140, 1979 рік - 280 вихододнів, при встановленому мінімумі 292. 1980 рік - 321 вихододнів. тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280. 1981 рік - 293 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280, 1982 рік - 290 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280, 1983 рік - 227 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 200. 1987 рік - 245 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 225, 1988 рік - 315 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280, 1989 рік - 301 вихододень, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280, 1990 рік - 334 вихододні, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 280. 1991 рік - 240 вихододнів, тобто як за повний календарний рік роботи (участі) в колгоспі в зв`язку з виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при встановленому мінімумі 186, а також проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про врахування до загального трудового стажу періодів роботи з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР є протиправним, оскільки позивачем надано всі необхідні документи для підтвердження трудового стажу. Додаткові вимоги, які висунуто відповідачем щодо надання додаткових документів у вигляді довідки про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений річний мінімум, так само як і надання позивачем показань свідка (свідків) з території АРК, позивач вважає неправомірними, оскільки сама по собі наявність або відсутність інформації в архівних установах, відсутність певного підприємства, припинення його діяльності чи не подання певного пакету документів до архівної установи, не може бути підставою відмови у врахуванні періоду роботи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 р. відкрито спрощене провадження у справі .

Копія ухвали по справі була надіслана сторонам та отримана ними, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, 17.08.2021 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначивши, що ГУ ПФУ в Харківській області призначило пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу з 29.01.2021 року. Страховий стаж позивача згідно наданих документів склав 30 років 6 місяців 10 днів. Позивач направ заяву від 09.04.2021 року про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи в розмірі 40 років. Оскільки, позивач подав заяву від 09.04.2021 року відповідно до ЗУ "Про звернення громадян", а не заяву встановленого зразка для перерахунку пенсії, ГУ ПФУ в Харківській області направило лист- відповідь від 20.04.2021 № 2000-0204-8/56368, в якому повідомило позивача що не зараховано до загального страхового стажу період роботи згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 з 20.06.1978 по 20.11.1983 та з 17.03.1987 по 22.04.1991 в колгоспі "Перемога" Радянського району Кримської області.

Відповідач зазначає, що оскільки, позивач не звернувся із заявою про підтвердження періодів роботи в колгоспі "Перемога" Радянського району Кримської області до відповідної комісії, згідно із Порядком 18-1 та не надав підтверджуючі довідки щодо виконання обов`язкових річних мінімумів трудової діяльності в громадському господарстві, неможливо зарахувати спірний період трудового стажу, а тому вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, висловлені сторонами у заявах по суті справи доводи та докази на їх обґрунтування, встановив такі обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг необхідного пенсійного віку (60 років), передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

У зв`язку із чим, 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, тобто на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши пакет необхідних документів, зокрема: трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 , заповнену 14.08.1979 року. При перевірці документів зауважень не виявлено.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена 11.02.2021 р. в розмірі 1906 грн. 68 коп. З наданого ОСОБА_1 розрахунку пенсії вбачається, що розрахунок проведено із стажу 30 років 6 місяців (а.с. 26-28), але згідно записам трудової книжки, загальний стаж роботи позивача складає понад 40 років: з 20.06.1978 р. по 20.11.1983 р. - це 5 років і 5 місяців з 17.03.1987 р. по 22.04.1991 р. - це 4 роки і 1 місяць Цей період роботи становить 9 років 6 місяців. Таким чином не враховано мій трудовий стаж близько 10 років.

Позивач зазначає, що на прийомі у спеціаліста Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області йому повідомили, що пенсію призначено без урахування періоду роботи з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області до надання уточнюючої довідки. В разі надання мною уточнюючої довідки в тримісячний термін з дати звернення розмір пенсії буде перераховано з дати виникнення права на пенсію. Будь-якого рішення з цього приводу не приймалось та на адресу позивача не надсилалось.

Причиною не зарахування цього стажу до загального трудового слугувало те, що стаж роботи в колгоспі органом пенсійного фонду зараховується не за даними, які містяться в трудовій книжці, а лише за уточнюючими довідками, а оскільки, уточнюючу довідку з окупованої території надати неможливо, тому вказаний стаж зараховано і не було.

Позивач, дізнавшись про те, що стаж роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року, не зараховано до загального трудового стажу, 09.04.2021 року звернувся до відповідача із відповідною заявою про врахування вказаного стажу роботи за даними трудової книжки.

Листом № 2000-0204-8/56368 від 20.04.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні вказаного стажу та повідомило позивача про певні зміни у внутрішніх положеннях пенсійного органу, згідно яких позивачу необхідно надати підтверджуючу довідку або опитати свідка з окупованої території для підтвердження його стажу.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки його позбавили права на призначення пенсії з урахуванням всього трудового стажу, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.

Як передбачено ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія за віком.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 1 статті 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (надалі - Порядок №637).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (надалі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року N 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Як встановлено за матеріалами справи позивач вперше із заявою про призначення пенсії звернувся до ГУ ПФУ у Харківській області 04.02.2021 року, до якої надав пакет документів, що передбачено вимогами діючого законодавства, зокрема: трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1991 року за вихододнями з 20.06.1978 по 20.11.1983 та з 17.03.1987 по 22.04.1991 в колгоспі "Перемога" Радянського району Кримської області (а.с. 17-23).

Оскільки до загального трудового стажу позивача не зараховано стаж роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року, ОСОБА_1 направ заяву від 09.04.2021 року про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи в розмірі 40 років.

Відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у здійсненні відповідного перерахунку, посилався на те, що позивачу необхідно надати необхідні документи для зарахування трудового стажу згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 з 20.06.1978 по 20.11.1983 та з 17.03.1987 по 22.04.1991 в колгоспі "Перемоги" Радянського району Кримської області, посилаючись на те, що позивач звернувся із заявою, поданою не за встановленою формою, а відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", що також унеможливлює здійснення відповідного перерахунку.

Суд звертає увагу на те, що відповідач ставить під сумнів періоди роботи з 20.06.1978 по 20.11.1983 та з 17.03.1987 по 22.04.1991 позивача, протягом яких ОСОБА_1 працював в колгоспі "Перемоги" Радянського району Кримської області , та зазначає лише про необхідність надання підтверджуючої довідки або надати показання свідків.

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 20 червня 1978 року згідно протоколу № 8 від 20.06.1978 року ОСОБА_1 прийнято в члени Колгоспу «Перемога» Радянського району Кримської області (запис № 1).

28 жовтня 1985 року ОСОБА_1 вибув із членів колгоспу згідно поданої заяви на підставі протоколу № 10 від 28.10.1985 року (запис № 2).

17 березня 1987 року, згідно протоколу № 3 від 13.05.1987 року ОСОБА_1 знову прийнято в члени Колгоспу «Перемога» Радянського району Кримської області (запис № 3).

22 квітня 1991 року позивач вибув із членів колгоспу на підставі протоколу № 4 від 22.04.1991 року (запис № 4), що чітко відображено на сторінках 2,3 «Членство в колгоспі» (мовою оригіналу - Членство в колхозе) трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року.

Також на сторінках 6,7 «Відомості про роботу» (мовою оригіналу - Сведения о работе) трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року, містяться наступні записи: Колгосп «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР: Запис № 1: 20.06.1978 року: Прийнятий на роботу трактористом, Пр. № 8 від 20.06.1978 року; Запис № 2: 20.11.1983 року: Звільнений від роботи в зв`язку з призивом в ряди РА (тобто Радянської Армії). Пр. № 15 від 20.11.1983 року; Запис № 3: 25.11.1983 року - 07.10.1985 року: Служба в рядах Радянської Армії. Військовий квиток НО № 4236230; Запис № 4: 01.11.1985 року: Радгосп «Авангард» Чугуївського РАПО - прийнятий трактористом відділення № 4, Пр. № 169-к «А» від 1.11.1985; Запис № 5: 13.05.1986 року: Звільнений із радгоспу «Авангард» за ст. 36 п. 1 КЗііі І УРСР (за угодою сторін ). 11р. № 122-к від 13.05.1986 року.

На сторінках 8,9 «Відомості про роботу» (мовою оригіналу - Сведения о работе) трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 . заповненої 14.08.1979 року, містяться наступні записи: ПМК-239 тресту «Харківводбуд»; Запис № 6: 23.05.1986 року: Прийнятий на роботу машиністом екскаватора по 5 розряду. Пр. № 200-к від 23.05.1986; Запис № 7: 25.02.1987 року: Звільнений з роботи за ст. 36 п. 1 КЗпП УРСР (за угодою сторін). Пр. № 309-к від 25.02.1987 року.

Далі містяться наступні записи відносно колгоспу «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР: Запис № 8: 17.03.1987 року: Прийнятий на роботу в якості тракториста в тракторну бригаду № 3, Пр. № 3 від 13.05.1987 року; Запис № 9: 22.04.1991 року: Звільнений від роботи згідно поданої заяви, Пр. № 4 від 22.04.1991 року.

Як встановлено за матеріалами справи, сторінки 18-21 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 . заповненої 14.08.1979 року містять інформацію щодо трудової участі в громадському господарстві.

Судом встановлено, що відповідачем не врахований вказаний стаж роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року. У якості підстави відповідач посилається на необхідність надання підтверджуючої довідки.

З цього приводу, суд звертає увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993року №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено , що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п.20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Однак цей порядокпоширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Проте, як встановлено під час розгляду справи, позивач має відповідні записи в трудовій книжці, які зроблені чітко та зрозуміло, без виправлень та закреслень, тощо.

Отже, відповідачем не зазначено обґрунтованих підстав для витребування у позивача підтверджуючої довідки щодо вищезазначених періодів роботи позивача у колгоспі "Перемога".

Під час розгляду справи судом встановлено, що в період з 25.11.1983 року по 07.10.1985 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, тому записи за 1984 та 1985 роки відсутні.

Згідно сторінок 18-21 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року, міститься інформація щодо трудової участі в громадському господарстві

Стосовно неврахування 1979 року, то позивач зазначає, що оскільки цей рік був неврожайним, роботи фактично не було, а тому ним не вироблено всього року, про що позивачем і не заперечується.

Відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, яка є чинною станом на дату подання позову.

До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв.

При начисленні стажу подати а колгоспі ні період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи ні фактичною тривалістю.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади. їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зет. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, шо включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ зокрема, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених вказаним Законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16.12.1993 за № 3721-ХІІ, право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, шо законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення". "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються:

- види пенсійного забезпечення:

- умови участі в пенсійній системі чи її рівнях;

- пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат;

- джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення;

- умови, норми та порядок пенсійного забезпечення;

- організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Таким чином, час роботи за фактичною тривалістю може бути врахований лише, якщо член колгоспу не виконував безповажних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при цьому з огляду на записи трудової книжки позивач встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві виконав, а тому суд приходить до висновку, що цей період підлягає зарахуванню як до загального, так і до спеціального стажу як за повний рік.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї. а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, мас бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, моє право на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань, у зв`язку з чим будь-які доводи відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Однак вказана постанова в частині затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду с протиправною, не відповідає Конституції України та Законам України, як правовим актам вищої юридичної сили з тих підстав, що обов`язковість виконання судових рішень визначена чинним законодавством України, а порядок примусового виконання судових рішень встановлений Законом України «Про виконавче провадження», тому з метою повного, реального та всебічного виконання рішення суду при виплаті безспірної заборгованості з пенсії не можуть бути застосовані вимоги постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року.

Тобто, при відмові в зарахуванні до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року на думку суду, відповідачем не дотримано прав позивача, так як право на пенсію чітко регламентовано, позивач має необхідні документи та підтвердження, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що права позивача були порушені.

Сама ж відмова містить не зовсім зрозумілі формулювання, так як на розгляд було надано всі необхідні документи, які б могли підтвердити факт роботи позивача в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року, оскільки цей стаж підтверджено записами трудової книжки.

А отже вимоги заявленого позову в цій часині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вищезазначених висновків суд приходить до висновків про задоволення позовних вимоги зобов`язального характеру шляхом зобов`язання відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області - провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29 січня 2021 року, зарахувавши до загального трудового стажу, який дає право на пенсію, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року, періоди роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року

Стосовно вимог позову щодо зазначення певних вихододней за відповідні періоди, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року, які задоволені судом, а тому вимоги заявленого позову в цій частині сформульованих вимог не призведуть до належного захисту прав позивача .

Доводи відповідача стосовно того, що позивач 09.04.2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою довільної форми, згідно до Закону України "Про звернення громадян", суд вважає безпідставними, оскільки право позивача на зарахування до загального стажу роботи періоді його роботи з 20.06.1978 по 20.11.1983 та з 17.03.1987 по 22.04.1991 в колгоспі "Перемоги" Радянського району Кримської області було порушено при призначенні ОСОБА_1 пенсії під час її призначення на підставі поданої 04.02.2021 року заяви.

Стосовно вимог заявленого позову проводити відповідні виплати без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд також зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у відповідача наміру допускати порушення закону у процедурі проведення майбутніх пенсійних виплат позивачу, які будуть перераховані.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявленого позову в цій частині, адже такі вимоги заявлені на майбутнє, стосуються правовідносин, котрі ще не відбулись та відносно яких відсутні докази обрання владним суб`єктом наперед певного варіанту правової поведінки, а тому в цій частині позовні вимоги, на погляд суду, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати виникнення права на пенсію - 29 січня 2021 року, зарахувавши до загального трудового стажу, який дає право на пенсію, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , заповненої 14.08.1979 року, періоду роботи в колгоспі «Перемога» Радянського району Кримської області УРСР з 20.06.1978 року по 20.11.1983 року та з 17.03.1987 року по 22.04.1991 року .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30 серпня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.