Справа № 264/2268/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року справа №264/2268/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу рядового поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотникова Віталія Вікторовича на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2021 року у справі № 264/2268/20 (головуючий суддя І інстанції - Литвиненко Н.В.), складене у повному обсязі 01 квітня 2021 року у м. Маріуполь Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотникова Віталія Вікторовича про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до рядового поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотникова Віталія Вікторовича про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2324158 від 31 березня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено. Постанову ЕАК №2324158 від 31 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто з Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, рядовий поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотников Віталій Вікторовича подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивачем порушено правила дорожнього руху, відтак постанова є правомірною.

Зазначив, що судом стягнуто судовий збір з юридичної особи, якої не існує.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

25 серпня 2021 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - змінити, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 31 березня 2020 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2324152 рядовим поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотниковим В.В. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, зокрема за те, що він 31 березня 2020 року о 22-16 години, керував автомобілем Renault Magnum номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «GROENEWEGEN DRO 12-27» державний номерний знак НОМЕР_2 та на якому встановлено шини з різним типом малюнків протектора та відсутнім колесом, чим порушив п.п.31.4.5г Правил дорожнього руху України та пп.6.3.7 ДСТУ 3649:2010. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.121 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 340 грн.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством забороняється експлуатація вантажних автомобілів з різними типами малюнків протектора, що відповідачем виявлено не було, тому дії позивача не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Вимогами пункту 31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Натомість, як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень, за керування транспортним засобом (напівпрічепом) з різним малюнком протектора

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами досліджено диск, який було надано відповідачем як доказ правомірності винесеної постанови.

З даних фото вбачається, що оглянуті інспектором шини на одній вісі автомобіля візуально відрізняються, однак, за відсутності спеціальних знань, беручи до уваги, що фото не зафіксовано маркування шини, неможливо встановити, чи є це різниця у типу малюнку протектора, чи лише у малюнку протектора. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення цієї різниці не пояснює.

Таким чином, оскаржувана постанова не конкретизує різновиду забороненої експлуатації транспортного засобу, визначеної вказаними нормами саме щодо автомобіля, а також не містить відповідних належних і допустимих доказів правопорушення.

З огляду на вищезазначене, є неприйнятними доводи апеляційної скарги, що відповідачем встановлений факт експлуатації вантажного автомобіля (причепа) з різними типами малюнків протектора.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити резолютивну частину постанови суду першої інстанції в частині назви суб`єкту, з якого стягується судовий збір за подання позовної заяви з огляду на неправильне зазначення назви управління, а саме з «Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції» як неіснуючого, на «Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції», як юридичної особи, вважаючи це опискою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рядового поліції взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скотникова Віталія Вікторовича - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2021 року у справі № 264/2268/20- змінити.

Третій абзац резолютивної частини рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2021 року у справі № 264/2268/20 викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн.»

В іншій частині рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2021 року у справі № 264/2268/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г.Гаврищук

Е.Г. Казначеєв