Справа № 640/26255/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Київ № 640/26255/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС»

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в якому просило:

- скасувати постанову № 256 від 02.12.2019р. Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу у сумі 17 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконання Секторального плану перевірок з ринкового нагляду на 2019 рік Держпродспоживслужби України відповідачем видано наказ «Про проведення планового заходу» від 03.06.2019р. № 2688 та направлення на проведення перевірки від 03.06.2019р. № 2176.

На підставі вищезазначеного наказу та направлення проведено планову перевірку характеристик продукції позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС».

21.06.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято рішення про відбір зразків від 21.06.2019р. № 188 в кількості 7 одиниць продукції в двох екземплярах на підставі якого складено акт відбору зразків продукції від 21.06.2019р. № 188 у трьох примірниках, один з яких разом з опломбованими (опечатаними) зразками продукції передано до ДП «Укрметртестстандарт» для проведення лабораторних досліджень.

З огляду на вказане та на виконання вимог п. 1 ч. 5 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 21.06.2019р. № 188/14 відповідно до якого позивачу тимчасово заборонено надання на ринку продукції зазначеної в акті відбору зразків № 188 від 21.06.2019р. до закінчення проведення експертизи (випробування).

При цьому, 21.06.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві винесено акт перевірки характеристик продукції від 21.06.2019р. № 2688/98.

14.09.2019р. на адресу відповідача надійшли результати проведених лабораторних досліджень (випробувань), які оформлені відповідними протоколами випробувань.

Так, відповідно до протоколів випробувань від 15.07.2019р. та від 19.07.2019р., Зразок № 1 продукції відібраний для експертизи не відповідає вимогам ДСТУ.

30.09.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено протокол про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» № 2688/98.

Крім того, 03.10.2019р. відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 04.1-0182, яким зобов`язано позивача у строк до 03.02.2020р. привести продукцію у відповідність до встановлених вимог, а саме ДСТУ EN 60950-1:2015 та ДСТУ EN 55032:2014 та/або іншим шляхом в межах законодавства України.

З огляду на вищевикладене, 02.12.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято постанову про накладення штрафу № 256 за порушення вимог п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1077, а саме: введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019р. № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017р., яка не відповідає встановленим вимогам, за що передбачена відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якою на позивача накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000, 00 грн.

Позивач вважаючи постанову відповідача про накладення штрафу від 02.12.2019р. № 256 протиправною, оскільки остання прийнята до закінчення строку встановленого в рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 04.1-0182, звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду); державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.

Статтею 3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст.4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем та відповідачем не заперечується невідповідність мережевого зарядного пристрою СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017р., вимогам п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1077.

При цьому, доводи адміністративного позову фактично зводяться до того, що притягнення до відповідальності за виявлене в ході перевірки порушення є можливим лише у разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Однак, позивачем порушення усунуто, що підтверджується, на його думку, повідомленням про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а оскаржувана постанова винесена до закінчення строку встановленому в рішенні для усунення таких порушень.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято постанову про накладення штрафу № 256 за порушення вимог п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1077, а саме: введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019р. № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017р., яка не відповідає встановленим вимогам, за що передбачена відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якою на позивача накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000, 00 грн.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, зокрема, введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Щодо доводів позивача про те, що постанова є протиправною, з посиланням на ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки остання прийнята до закінчення строку встановленого для усунення порушень вимог законодавства визначених в рішенні про вжиття (обмежувальних) корегувальних заходів, підтвердженням чого, на думку позивача, є повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 28.01.2020р., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 11 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються, суд зазначає таке.

Так, суд зазначає, що з аналізу вищевикладеної норми вбачається, що в даному випадку розпорядчим документом про усунення порушень органу державного ринкового нагляду є рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

При цьому, постанова про накладення штрафних санкцій прийнят у зв`язку з порушенням вимог п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», а саме за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а не за фактом невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» закріплена можливість притягнення до відповідальності саме за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів.

Одночасно, суд наголошує, що доказів застосування відповідачем штрафних санкцій за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, до суду не надано.

Так, суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Отже, для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» достатньо встановлення факту порушення вимог п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1077, а саме: введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019р. № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017р., що фактично, сторонами по справі не заперечується, а не факту невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що як встановлено вище, може бути самостійною підставою доля притягнення до відповідальності.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного вбачається, що постанова про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за своєю природою є різними актами органу державного ринкового нагляду і застосовуються в конкретно визначених випадках, передбачених Законом України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

Законом України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» визначається порядок прийняття вказаних актів. Зокрема статтею 23 вказаного закону передбачено Порядок прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та статтею 44 порядок прийняття Постанови про накладення штрафних (адміністративно-господарських) санкцій.

Крім того, статті 45 вказаного Закону визначає вичерпний перелік підстав для звільнення від відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1)продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений;

2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

Отже, з аналізу визначених законом підстав для звільнення від відповідальності випливає, що така підстава, як виконання у повному обсязі у встановлений строк розпорядчого документа про усунення порушень, відсутня.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно та своєчасно, а відтак оскаржувана постанова є такою, що не підлягає скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська