Справа № 460/1254/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 серпня 2021 р. м. Рівне №460/1254/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. , розглянувши у порядку письмового провадження заяву в адміністративній справі за позовом
доРівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про винесення додаткового судового рішення у справі,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
- визнати протиправними дії Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;
- зобов`язати Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти, оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Ухвалою суду від 03.08.2021 провадження у справі закрито.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у даній справі.
10.08.2021 позивачем надіслано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі (надійшла до суду 12.08.2021), з метою вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ухвалою суду від 17.08.2021 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №460/1254/21 призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2021 на 10:30 год.
Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули.
Відповідно до ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву позивача про винесення додаткового рішення у справі про розподіл та компенсацію судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).
За правилами ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.3 - 5 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Поряд з цим, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження обставин щодо понесення витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19).
З матеріалів справи судом встановлено, що інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Боржецький Олександр Леонідович.
Після ухвалення судом рішення в справі та його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05.08.2021, позивачем протягом 5 днів було долучено докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу:
-Договір про надання правової допомоги від 18.02.2021 №18/02/1, укладений між позивачем та адвокатом Боржецьким Олександром Леонідовичем, відповідно до якого Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу: здійснити представництво інтересів клієнта у справі про визнання протиправними дій Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зобов`язання підготувати і надати нову довідку про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії за вислугу років, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору (пункт 1.1. Договору); розмір гонорару за цим Договором і порядок його сплати визначається і погоджується сторонами в додаткових угодах (пункт 4.2. Договору) ;
-свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №968 від 14.10.2012;
-Додаткову угоду № 1 від 18.02.2021 до Договору №18/02/1 про надання правової допомоги від 18.02.2021, у якій визначено розмір гонорару: правовий аналіз наданих матеріалів справи і консультування клієнта 300 грн. за 1 год. роботи адвоката; складання тексту адміністративного позову в справі 1300 грн. за позовну заяву;
-Акт приймання-передачі наданих послуг від 23.02.2021, відповідно до якого адвокатом було надано послуги на загальну суму 1600 грн.: правовий аналіз наданих матеріалів справи і консультування клієнта 300 грн.; складання тексту адміністративного позову в справі 1300 грн.;
-рахунок за надані послуги від 23.02.2021 № 18/02/1/1 на суму 1600 грн.;
-Додаткову угоду № 2 від 22.03.2021 до Договору №18/02/1 про надання правової допомоги від 18.02.2021, у якій визначено розмір гонорару: 900 грн. - за складання тексту відповіді на пояснення, надані третьою особою у справі №460/1254/21;
-Акт приймання-передачі наданих послуг від 23.03.2021, відповідно до якого адвокатом було надано послуги на загальну суму 900 грн.: правовий аналіз нових матеріалів справи і консультування клієнта 300 грн.; складання тексту відповіді на пояснення, надані третьою особою у справі №460/1254/21;
-рахунок за надані послуги від 23.03.2021 №18/02/1/2 на суму 900 грн. (а.с.55-62).
Пунктом 4.2 згаданого Договору про надання правової допомоги від 18.02.2021 визначено, що розмір гонорару за цим Договором і порядок його сплати визначається і погоджується сторонами в додаткових угодах, які підписуються сторонами невід`ємними частинами Договору.
Згідно з п. 4.3 Договору конкретний обсяг виконаної роботи і розрахунок її вартості відображається в актах приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги).
У відповідних додаткових угодах до Договору зазначено, що оплата послуг згідно з даним договором та додатковими угодами здійснюється клієнтом після підписання Акта приймання-передачі наданих послуг на основі виставленого рахунка, але не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судом першої інстанції судового рішення по суті справи (закінчення розгляду справи судом першої інстанції).
Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати по правничій допомозі адвоката у загальному розмірі 2500,00 грн.
Дослідивши надані докази, суд зазначає, що в кожному із перерахованих документів міститься детальний опис усіх наданих послуг саме по даним спірним правовідносинам, тобто наявні усі дані, які дають можливість ідентифікувати кожну надану послугу та прослідкувати взаємний зв`язок із даними спором.
Крім того, суд звертає увагу на те, що сума гонорару встановлена сторонами у фіксованому розмірі у додатках до договору, які є невід`ємними частинами останнього, отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним.
Також судом встановлено, що сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги погоджено оплату витрат у майбутньому.
Аналогічний підхід щодо застосування положення ч.7 ст.139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 у справі №813/481/18, від 29.10.2020 у справі №686/5064/20, від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.
Суд зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17.
Керуючись ст.241-246, 252, 255, 295 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №460/1254/21 - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.08.21

Суддя С.А. Борискін