Справа № 621/2479/21
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

30 серпня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Лацько А. С.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області,

третя особа - інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Федевич Іван Михайлович,

розглянувши за відсутності учасників справи в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Федевич Іван Михайлович,

у с т а н о в и в :

17.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, з вимогами: про визнання протиправною та скасування постанови серія ЕАО №4626976 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2021, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області капітаном поліції Федевич І. М. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп за порушення частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення; про стягнення судових витрат з відповідача.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 12.08.2021 інспектором УПП у Львівській області Федевич І. М. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки 12.08.2021 о 22:32 годині на 509 км траси Київ-Чоп він ( ОСОБА_1 ) керуючи автомобілем "Skoda Oktavia" 03ВС 1176, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Водночас, вважав, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав: інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено його право на отримання правової допомоги; інспектор не надав докази на підтвердження факту перетину суцільної лінії, свідки вчинення правопорушення у справі також відсутні, тобто він не вчиняв цього правопорушення.

На підставі викладеного, дійшов висновку, що було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, і це є підставою для скасування постанови.

Зазначені порушення під час накладення на нього адміністративного стягнення стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.08.2021 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 30.08.2021, а також залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Федевич Івана Михайловича.

30.08.2021 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача УПП у Львівській області заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Третя особа - інспектор УПП у Львівській області капітан поліції Федевич І. М. заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови серії ЕАО №4626976 від 12.08.2021, складеної інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області капітаном поліції Федевич Іваном Михайловичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу вбачається, що час та місце скоєння, суть і обставини адміністративного правопорушення викладено наступним чином: "12.08.2021 22:32:02 /Київ Чоп 509 км дорога М6/ ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Skoda-Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 340 грн 00 коп." (а. с. 6).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, наголосив на необхідності реалізації його права на захист, а також значив на відсутність доказів правопорушення, а саме перетину суцільної лінії дорожньої розмітки відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Під час судового розгляду враховано висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведений в постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, яким передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор повинен вжити дії щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

Отже, інспектором Федевич І. М. справу про адміністративне правопорушення розглянуто з порушенням права позивача на захист.

Також, в матеріалах справи відсутні докази вчинення водієм ОСОБА_1 перетину суцільної лінії дорожньої розмітки. А виклад фактичних обставин порушення, що міститься в оскаржуваній постанові, не містить необхідних відомостей, які б давали підстави для висновку, що позивачем допущено протиправний перетин суцільної лінії дорожньої розмітки.

Позивач повідомив достатньо відомостей на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а відповідачем доводи позивача щодо наявності у його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не спростовані.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.08.2021 не ґрунтується на фактичних даних, а ґрунтується на припущенні інспектора Федевич І. М. про вчинення позивачем правопорушення, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскільки відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду адміністративного позову належить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку що дії інспектора Федевич І. М., який є працівником Управління патрульної поліції у Львівській області, неправомірними, то на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 139, 205, 229, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4626976 від 12.08.2021, складену інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області капітаном поліції Федевич Іваном Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп., провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Третя особа - інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Федевич Іван Михайлович, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Головуючий: В. В. Овдієнко