Справа № 160/417/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 160/417/21
адміністративне провадження № К/9901/28995/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №160/417/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за затримку у виплаті грошової компенсації, яка була нарахована та виплачена йому відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/6482/20 від 7 жовтня 2020 року за період з 26 квітня 2018 року до 27 листопада 2020 року, виходячи із середньоденного грошового забезпечення станом за останні 2 місяці до дати звільнення та у відповідності до довідки №13/13-320 від 4 травня 2020 року, що надана відповідачем;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за затримку у виплаті грошової компенсації, яка нарахована та виплачена йому відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/6482/20 від 7 жовтня 2020 року за період з 26 квітня 2018 року до 27 листопада 2020 року, виходячи із середньоденного грошового забезпечення станом за останні 2 місяці до дати звільнення та у відповідності до довідки №13/13-320 від 4 травня 2020 року, що надана відповідачем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року скасовано, а позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), подавши її 5 серпня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №160/417/21 скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою позивачу грошової компенсації за затримку у виплаті у день звільнення з військової служби грошової компенсації за невикористані додаткові дні оплачуваної відпустки.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки остаточний розрахунок з позивачем Військова частина НОМЕР_1 провела 27 листопада 2020 року, а до суду з відповідним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 12 січня 2021 року, тобто більш як через місяць після отримання належних йому коштів в рахунок компенсації за додаткову відпустку, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України строк був пропущений.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної послався на позицію Верховного Суду висловлену у постановах від 4 грудня 2019 року у справі №815/2681/17, від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19, від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20.

Так, зокрема, згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20, строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України. З огляду на те, що за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Ураховуючи наявність правового висновку Верховного Суду, викладеного у вказаних постановах, та усталеної правової позиції щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України та частини першої статті 233 КЗпП України у цій категорії справ у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №160/417/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М. Мартинюк
Л.О. Єресько
В.М. Соколов,
Судді Верховного Суду