Справа № 724/1436/21
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1436/21
Провадження № 2-а/724/38/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Горбенко Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Горбенко Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 року. В обґрунтування позову посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2021 року ЕАН №4473396, що була складена поліцейським 1 бат. 1 роти УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Горбенко Р.В., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Позивач вважає постанову ЕАН №4473396 від 11 липня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2021 року незаконною, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вказав, що згідно вищевказаної постанови, він 11 липня 2021 року о 14 год. 58 хв., на трасі Н-10, 123 км керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 103 км. /год. чим перевищив встановлену швидкість на 53 км., чим порушив п.12.4 ПДР. Станом на 11.07.2021 року рухався автомобілем по автодорозі Н-10 та близько о 14 год. 58 хв. був зупинений працівниками поліції, які попросили його пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. На його вимогу пояснити, що саме слугувало підставою для перевірки документів та яке правопорушення він вчинив працівники поліції його не проінформували. Згодом йому пояснили що він перевищив встановлену швидкість, чим порушив п. 12.4 ПДР. Однак він висловив свою незгоду з даним фактом та пояснив відповідачу, що не здійснював перевищення швидкості, а тому не скоював адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП та попросив надати докази здійснення ним правопорушення, однак інспектор проігнорував його прохання та виніс вище вказану постанову.

Зазначив, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектор на його вимогу не надав йому свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam та будь-яких належних доказів того, що саме він вчинив порушення ПДР. Такі дії інспектора являються неправомірними виходячи з наступного. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Також вказав, що з відеозапису з приладу TruCam, який було продемонстровано позивачу після винесення постанови не вбачається, що його автомобіль рухався зі швидкістю 103 км/год. в населеному пункті, оскільки не зафіксовано будь-яких дорожніх знаків, а саме 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи він рухався у межах населеного пункту чи ні, не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом цього автомобіля у зв`язку з чим, зазначені відеозапис та фотокопії не можуть бути належними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №4473396 в справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2021 року винесену поліцейським 1 бат. 1 роти УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Горбенко Романом Володимировичем за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень; провадження по адміністративній справі - закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача судові витрати.

16.08.2021 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від представника відповідача Грінченко Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що 11.07.2021 року близько 14 год. 58 хв. екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП, під час несення служби в населеному пункті Старі Кривотули, Івано-Франківської області на 123 км, траси Н-10 Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000742) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Рено із номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 103 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ та підійшовши до водія, поліцейський представився, проінформувавши останнього про причину зупинки, а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 103 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год. Після цього, Відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, Водієм виявився Позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вищевказані документи.

Вказує, що відповідач, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Позивачу зачитано його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України за яке передбачена відповідальність ч. 4 ст. 122 КУпАП, Відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 грн.

Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM належить до категорії приладів не автоматичної фіксації, оскільки для здійснення самої фіксації перевищення швидкості, поліцейський тримаючи в руках лазерний вимірювач швидкості TruCAM, лазерним прицілом (курсором) супроводжує цільовий транспортний засіб, не відпускаючи спускового гачка до встановленої відстані 70 м на якій прилад здійснить фотографування транспортного засобу порушника, прилад TruCAM LTI 20120 вимірює швидкість об`єкта на який наведено лазерний приціл.

Також вказує, що доказом факту правопорушення в даній справі являється відео фіксація із приладу TruCAM. На одному із відео-файлів із нагрудної бодікамери, який міститься на оптичному диску переглядається момент коли Відповідач, ознайомлює Позивача із вказаним відеодоказом, пред`явивши для перегляду відео із приладу TruCAM, на якому видно як транспортний засіб Рено, червоного кольору, із д.н.з. НОМЕР_1 , здійснює рух із швидкістю 103 км/год, що само собою свідчить про факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП. Окрім того, на відео вбачається момент, коли сам Позивач в процесі спілкування із Відповідачем, промовляє фразу «Я ж не кажу, що я не винен». Тобто даними словами, Позивач не заперечує, щодо вчинення ним факту порушення ПДР, яке проявилось у перевищенні дозволеної швидкості на 53 км/год.

Крім цього, вказує, що в одному із абзаців позовної заяви, сторона Позивача вважає, що вина Позивача у перевищенні швидкісного режиму не доведена, оскільки на фото та відео із TruCAM не вбачається наявність дорожніх знаків «Населений пункт». Однак така думка Позивача не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM, призначений виключно для фіксації швидкості руху транспортних засобів, а не для відео-зйомки навколишньої території в т.ч і встановлення дорожніх знаків.

Вказує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LТІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19290, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 19.08.2020 та чинного до 19.08.2022 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LТІ 20/20 № ТС000742, є придатним до застосування.

На підставі вищевикладеного просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу без участі сторони відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від його представника Ватаманюка В.В. на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач Горбенко Р.В. та представник відповідача Грінченко Д.М. в судове засідання не з`явилися, але у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив справу розглянути без участі сторони відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Горбенко Р.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., де зазначено, що він 11.07.2021 року о 14:58 год. керуючи транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 103 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 11 липня 2021 року о 14 год. 58 хв., на трасі Н-10, 123 км керуючи транспортним засобом не здійснював перевищення швидкості, а тому не скоював адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім цього, відповідачем не надано доказів про те що автомобіль позивача рухався в населеному пункті.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 122 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 КАС України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.ч.1-4с т.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 20.07.2021, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат від 20.07.2021; квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 20.7.2021 про оплату вказаних послуг в сумі 3200 грн.

Згідно з квитанцією від 20.07.2021 року попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат від 20.07.2021 судові витрати позивача складають:

- судовий збір в сумі 454,00 грн.;

- вартість складання позовної заяви та додаткових документів - 1200,00 грн.;

- орієнтовна кількість судових засідань вартістю 1 засідання 1000 грн. - 2 засідання вартістю 2000 грн.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору, складання позовної зави про скасування оскаржуваної постанови, проте представник позивача Ватаманюк В.В. в судові засідання не з`явився, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судові витрати у розмірі 1654 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4473396 від 11.07.2021 року, винесену поліцейським першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Горбенко Р.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати в сумі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв