Справа № 380/4463/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року

справа №380/4463/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представників: позивача Стеця Р.Я, відповідача Войтків З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» (далі - позивач, ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № Форми «Р» від 07.12.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму 3 000 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням законодавчо встановленого порядку проведення перевірки, за результатами якої складено спірне податкове повідомлення-рішення. Така перевірка проведена без дослідження первинних документів, а тому визначена у податковому повідомленні-рішенні від 07.12.2018 № сума грошових зобов`язань не відповідає фактичним обставин і є виключним припущенням податкового органу. Висновки акта перевірки спростовуються висновком експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи. В судовому засіданні додатково зазначив, що первинні документи, складені за результатами господарських операцій, які були предметом перевірки, вилучені на підставі ухвали Личаківського районного суду про тимчасовий доступ до речей і документів від 02.12.2019 у справі №463/3239/19.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що постановою Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі №1340/5184/18 встановлено правомірність проведення перевірки, за результатами якої складено спірне податкове повідомлення-рішення. Ба більше, вказаним судовим рішенням встановлено, що позивачем допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Тому доводи позивача щодо не допуску посадових осіб до перевірки є такими, що не відповідає дійним обставинам. У зв`язку з тим, що ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» не представлено на вимогу податкового органу первинних документів, складених за результатами господарських операцій, що були предметом такої перевірки, дана позапланова виїзна документальна перевірка з питань, що стали предметом оскарження висновків акта перевірки, проведена за наявними копіями документів, отриманих від підприємства в ході процедури оскарження висновків акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 та за результатами проведеного аналізу даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних. Перевіркою встановлено, що ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» не включено до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах договору комісії від 20.03.2018 №12 ФОП ОСОБА_1 товарів, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2 000 000 грн. Вказав, що податковий орган при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяв на підставі та в межах, встановлених законом, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою від 30.03.2021 позовну заяву, подану без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залишено без руху, позивачу надано час на усунення недоліків позовної заяви. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 08.04.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 27.04.2021.

Представником відповідача 26.04.2021 подано заяву про залишення адміністративного позову без розгляду (вх.№29459), заяву про закриття провадження у справі (вх.№29460) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№5267ел).

Підготовче засідання, призначене на 26.04.2021, відкладено на 18.05.2021 за клопотанням представника відповідача.

Представником відповідача 11.05.2021 (вх.№32726) подано відзив на позовну заяву.

Представником позивача 18.05.2021 подано заперечення на заяву про закриття провадження (вх.№35046), заперечення на відзив (вх.№35047) та заперечення на заяву про залишення адміністративного позову без розгляду (вх.№35049).

Ухвалами від 18.05.2021 відмовлено у задоволенні заяв представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду та про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.07.2021.

Судове засідання, призначене на 14.07.2021, відкладено на 22.07.2021 для з`ясування додаткових обставин у справі.

Представником відповідача 22.07.2021 (вх.52603) подано додаткові пояснення.

Представником позивача 27.07.2021 (вх.541303) подано додаткові пояснення.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ТзОВ «Топ Буд Дизайн», зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа за кодом .

ГУ ДПС у Львівській області на підставі наказу від 07.09.2018 №5149 проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Захід Бест» за травень 2018 року, за результатами якої складено акт від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» оскаржено акт перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 ГУ ДПС у Львівській області прийнято наказ від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Топ Буд Дизайн».

Наказ від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Топ Буд Дизайн» був оскаржений в судовому порядку та предметом розгляду у справі №1340/5184/18.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 01.03.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідач, видавши наказ від 30.10.2018 №6334 про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що позивачем допущено посадових осіб ГУ ДПС у Львівській області до перевірки.

При цьому, судом не взято до уваги копію листа ТзОВ «Топ Буд Дизайн» від 31.10.2018 вих№32/3110, долучену представником позивача до матеріалів справи, як доказ не допуску до перевірки, оскільки така копія не завірена належним чином та не містить доказів вручення контролюючому органу. Матеріали справи не містять акта, що засвідчує факт відмови від допуску до перевірки, із зазначенням заявлених причин відмови.

Відтак підстав вважати, що позивач не допустив працівників контролюючого органу до проведення перевірки 31.10.2018 на підставі наказу №6334 від 30.10.2018 немає. Інших доказів на підтвердження недопуску до такої перевірки позивач суду не надав.

Суд звертає увагу, що на підставі наказу від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Топ Буд Дизайн» Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ТОП Буд Дизайн» з питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної позапланової перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

Результати перевірки оформлено актом від 13.11.2018 № 2678/13-01-14-01/41518170.

Як вбачається з акта, для здійснення всебічного аналізу питань, що стали предметом оскарження висновків акта позапланової виїзної перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170, при проведенні перевірки досліджено такі представлені первинні документи, які фіксують проведені фінансово-господарські операції: договір поставки від 02.04.2018 № 06/18-04 з ТзОВ «Захід Бест», видаткові накладні, рахунки, оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 281 «Товари», картка бухгалтерського рахунку 631 контрагент ТзОВ «Захід Бест», платіжні доручення, копія договору комісії від 20.03.2018 № 12 та копія акта приймання-передачі 31.05.2018.

З метою дослідження документів, які надавалися підприємством до заперечення на акт перевірки від 20.09.2018 року № 2333/13-01-14-01/41518170 та слугували підставою для проведення зазначеної позапланової перевірки, директору ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» ОСОБА_2 запропоновано отримати лист від 05.11.2018 № 37842/10/13-01-14-01-10 «Про надання відповіді та представлення документів».

У зв`язку з відмовою директора від отримання даного листа, такий було направлено рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення 05.11.2018 та на електронну адресу ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» - .

Представник ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» заперечує належність вказаної електронної адреси товариству.

Ненадання підприємством для перевірки первинних документів зумовило проведення перевірки за наявними копіями документів, отриманими від підприємства в ході процедури оскарження висновків акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170, які засвідчені згідно з вимогами п.85.4 ст.85 Податкового кодексу.

При проведенні перевірки ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» відповідачем також використано: автоматизовані інформаційні системи: ІАС «Облік платників і платежів», Єдиний державний реєстр податкових накладних, ІАС «Податковий блок», Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України.

Ряд документів, що описані у акті перевірки, ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» долучено до матеріалів справи.

Щодо інших первинних документів, то представники сторін в судовому засіданні підтвердили вилучення таких документів на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2019 у справі №463/3239/19.

Відповідно до акта перевірки від 13.11.2018 № 2678/13-01-14-01/41518170, податковим органом встановлено, що ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» за травень 2018 року повинно було включити до об`єкта оподаткування з податку на додану вартість вартість переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 ФОП ОСОБА_1 товарів та скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений Кодексом термін, на загальну суму 12 000 000 грн, в тому числі ПДВ 2 000 000 грн.

Однак внаслідок не включення позивачем до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 ФОП ОСОБА_1 товарів, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2 000 000 грн.

З огляду на викладене, перевіркою встановлено такі порушення:

- п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.189.4 ст. 189, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за травень 2018 року на суму 2 000 000 грн.,

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - підприємством не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні при здійсненні операції з постачання в травні 2018 року підприємством товарів в межах Договору комісії від 20.03.2018 року № 12 для ФО-П ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 2 000 000 гривень.

ГУ ДПС у Львівській області 07.12.2018 на підставі висновків акта перевірки винесено два податкових повідомлення-рішення:

- №, яким ТзОВ «Топ Буд Дизайн» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3 000 000 грн;

- №, яким ТзОВ «Топ Буд Дизайн» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 000 000 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 № є предметом оскарження у справі.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Статтею 44 Податкового кодексу передбачені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Згідно з пунктом 44.1 статі 44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з пунктом 86.8. статті 86 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 Податкового кодексу.

Під постачанням товарів розуміється, зокрема передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Постачання послуг ? будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

При цьому, відповідно до п.189.4 ст.189 Податкового кодексу базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому ст.188 Податкового кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань із постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а для послуг-дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Ураховуючи викладене, у комісіонера на дату першої з подій, визначених п.187.1 ст.187 Кодексу, виникають податкові зобов`язання з ПДВ:

- з операції з реалізації товару, переданого йому на реалізацію комітентом в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної п.189.4 ст.189 Кодексу;

- з послуг комісії, наданих комітенту в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної ст.188 Кодексу.

Згідно зі статтею 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 цієї ж статті 9 Закону№996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом та зазначено по тексту постанови вище, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу про заниження ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» податкових зобов`язань з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2 000 000 грн у зв`язку з не включенням до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 ФОП ОСОБА_1 товарів.

Позивач вказує на хибність таких висновків. Однак на підтвердження таких доводів ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» не надано жодного первинного документу.

Як встановлено судом, такі документи не були представлені і в ході проведення перевірки.

Неможливість надання таких документів ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» обґрунтовує вилучення таких на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2019 у справі №463/3239/19.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку платника податку кореспондується право посадових осіб контролюючого органу при проведенні перевірок отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене пунктом 85.4 статті 85 Податкового кодексу.

Отже, надання платником фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондується з компетенцією останнього здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Саме такого висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов Верховний Суд, зокрема в постановах від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 (касаційне провадження № К/9901/16292/19) та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15 (касаційне провадження № К/9901/26364/18).

Вказане дає підстави стверджувати, що під час проведення перевірки позивач повинен був надати усі документи, які стосуються її проведення.

Оскільки позивач не надав документи для проведення перевірки, в тому числі й у строк, визначений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації та визнати ці суми не підтвердженими документально.

Як встановлено з акта перевірки, така проводилась у період з 31.10.2018 по 06.11.2018, термін її проведення не продовжувався.

Суд звертає увагу, що на час її проведення первинні документи, складені за результатами господарських операцій, що були предметом перевірки, не могли бути вилученими на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2019 у справі №463/3239/19, постановленої більше ніж через рік після проведення перевірки та оформлення її результатів актом від 13.11.2018.

Вказане свідчить про те, що ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» ні в ході проведення перевірки, ні час розгляду справи не надано жодного доказу на спростування встановлених в ході такої перевірки обставин.

Тоді як досліджені в ході проведення перевірки та описані в акті документи самостійно надавались позивачем при адміністративному оскарженні акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

Судом не надається оцінка доводам позивача про порушення порядку проведення перевірки, оскільки правомірність проведення такої перевірки підтверджується рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, що набрало законної сили.

Зокрема, як вже зазначалось, вказаним судовим рішенням встановлено, що видавши наказ від 30.10.2018 №6334 про проведення перевірки та провівши перевірку, податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи норми статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Стосовно долученого до матеріалів справи висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами 3-4 вказаної статті визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 104 КАС Україні учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частинами 6-8 вказаної статті у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Тобто, висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.

Наявна у матеріалах справи копія та оглянутий в судовому засіданні 17.08.2021 оригінал висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи, не містить підпису експерта у графі про обізнаність експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України.

З огляду на викладене, висновок експерта від 15.01.2021 №01/1120, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи, не є належним доказом у справі і судом до уваги не беруться.

Тому доводи позивача з покликанням на висновки такого висновку є безпідставними.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Львівській області вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення виконало.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» (вул. Княгині Ольги, буд. 5 «З», м. Львів, 79044, ), в інтересах якого діє адвокат Стець Ростислав Ярославович, до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року.

Суддя О.П. Хома