Справа № 420/5838/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5838/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, у якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною відмову відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на підставі клопотання від 22.02.21;

2) зобов`язати відповідача задовільнити клопотання від 22.02.21;

3) зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення;

4) стягнути з відповідача на користь позивача 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 лютого 2021 року засобами електронної пошти він направив відповідачу клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності, на північ від ділянки із кадастровим № :02:001:1157), керуючись ст.ст. 81, 121 Земельного Кодексу України та відомостями з Публічної кадастрової мапи.

Однак, у відповідь на своє звернення, 12.03.2021 року позивач отримав копію рішення № 334-VIII від 03.03.2021 року про відмову у задоволенні клопотання із посиланням на Генеральний план смт. Авангард від 24.03.15 (https://bit.ly/39TUBFl). Відповідно до цього плану земельний масив, що до нього належить запитана у клопотанні ділянка, віднесений до категорії рекреаційних зон.

Проте, як вказує позивач, у 2016 та 2019 роках тобто, вже після прийняття цього плану, з того ж самого масиву були надані дві ділянки фізичним особам для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Також позивач зауважив, що у рішенні відповідача вказано про житлову присадибну забудову, натомість у клопотанні позивач висловив намір отримання ділянки «для будівництва і обслуговування житлового будинку».

Не погоджуюсь із відмовою відповідача в особі Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі клопотання від 22.02.2021 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому, доводи позивача щодо протиправності відмови відповідача мотивовані таким:

- за приписами п.7 ст.118 ЗК України «...підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів...»;

- Земельний кодекс України обмежує термін надання наказу одним місяцем (п.7 ст.118);

- відмова відповідача у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою за наслідками розгляду клопотання від 22.02.2021 року свідчить про відсутність наміру у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення відповідно до чинного законодавства;

- ділянка, що про неї йдеться у клопотанні, вільна, протягом років 2014-2021 не використана, а отже законних підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у розпорядника не існує;

відповідач порушив ст.ст. 118, 123 ЗК України, що завдало позивачу моральних страждань, оскільки унеможливило функціонування моєї особистості на Конституційних засадах.

Окрім того, посилаючись на те, що відповідач завдав йому шкоди немайнового характеру у вигляді моральних страждань, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Процесуальний рух справи

Позовна заява надійшла за допомогою системи Електронний суд 12 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно ч. 5 ст. 262 КАС України. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав засобами електронного зв`язку 21 квітня 2021 року.

26 квітня 2021 року відповідачем через канцелярію суду подано заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року задоволено заяву Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розгляд адміністративної справи №420/5838/21 призначено проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та проведення підготовчого провадження.

17 травня 2021 року від відповідача через канцелярію суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву з додатковими доказами (а.с. 59-86).

Відповідно до відзиву, відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідачем підтверджено, що 23 лютого 2021 р. Авангардівською селищною радою отримане клопотання ОСОБА_1 від 22 лютого 2021 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності, на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157).

Як вказує позивач, Авангардівська селищна рада згідно ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України здійснює розпорядження комунальними землями - землями, розташованими в межах населених пунктів Авангардівської територіальної громади.

На підставі викладеного, Авангардівська селищна рада розглянула клопотання ОСОБА_1 та на пленарному засіданні сесії ради 03 березня 2021 р. прийняла рішення № 334-УІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

Таким чином, відповідач стверджує, що клопотання позивача від 22 лютого 2021 р. було розглянуте Авангардівською селищною радою через 10 днів після його отримання, тобто в межах місячного строку, встановленого частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відтак, на переконання відповідача, посилання позивача на бездіяльність Авангардівської селищної ради як суб`єкта владних повноважень із розгляду клопотання від 22 лютого 2021 р. є безпідставними та не відповідають дійсності.

Щодо зауваження позивача на те, що його клопотання стосувалось надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, а у рішенні Авангардівської селищної ради вказано про житлову присадибну ділянку, відповідач пояснив наступне.

Згідно пункту «г» частини 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Таким чином, як вважає відповідач, терміни «земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» і «присадибна ділянка» подібні, є тотожними і стосуються одного й того ж предмету суспільних відносин.

Щодо підстав відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач зазначив таке:

- підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку;

- позивач звертався до селищної ради з метою отримання земельної ділянки саме для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Таким чином, позивач реалізовує наміри щодо будівництва на отриманій земельній ділянці;

- нормами ст. 39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм;

- 24 березня 2015 року Авангардівською селищною радою прийняте рішення № 1265-У «Про затвердження проекту «Внесення змін до генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області», з урахуванням якого Генеральний план смт. Авангард діє і в теперішній час;

- бажане позивачем місце надання земельної ділянки - на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157, - знаходиться у зоні проектованої території з зеленими насадженням спеціального призначення, про що свідчить Викопіювання з Генерального плану смт. Авангард;

- північна межа визначеної позивачем у якості орієнтиру земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1157 відмежовує зону садибних житлових будинків (№ 22 на Викопіюванні з Генерального плану) від зони проектованої території з зеленими насадженням спеціального призначення;

- відповідно, на південь від земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1157 за Генеральним планом смт. Авангард розташована зона садибних житлових будинків, на південь - в напрямку, в якому позивач бажає отримати земельну ділянку, - будівництво житлових будинків, як індивідуальних, так і багатоповерхових, до вулиці Тиха Генеральним планом смт. Авангард не передбачене;

- при розгляді клопотання ОСОБА_1 Авангардівською селищною радою враховані положення Плану зонування (зонінгу) вказаної частини смт. Авангард;

- відповідно до Плану зонування (зонінгу) території смт. Авангард, в межах якої ОСОБА_1 має намір за клопотанням від 22 лютого 2021 р. отримати земельну ділянку, означений масив земель віднесений до зони Г-4п «Культурна та спортивна зони, проектований період», що підтверджується Викопіюванням з внесення змін до генерального плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області, обмеженої вулицями: Центральна, Тиха, Добрянського, Фруктова, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради від 31.10.2017 р. № 916-УІ;

- відповідно до Пояснювальної записки до проекту «Внесення змін до плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області», розробленого ТОВ «ІЛЛІЧІВСЬКПРОЕКТ», серед видів використання земель у Культурній та спортивній зонах Г-4, Г-4п нове індивідуальне житлове будівництво, нове багатоповерхове житлове будівництво не передбачені;

- натомість, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1157, обрана позивачем у якості орієнтиру, перебуває згідно з Планом зонування (зонінгом) у зоні Ж-Іп - «Садибна зона, проектований період».

З урахуванням викладеного, відповідач зазначає, що Авангардівською селищною радою було прийняте оскаржуване рішення від 03 березня 2021 р. № 334-VIII «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», яким позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав невідповідності обраного місця розташування земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Генерального плану смт. Авангард, Плану зонування (зонінгу) відповідної території.

Отже, відповідач вважає відмову правомірною та просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

27 квітня 2021 року позивачем за допомогою системи Електронний суд подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач наполягає на своїх вимогах та доводах позову, оскільки, на його переконання, відповідач їх не спростував (а.с. 87).

Інші заяви по суті справи учасниками справи також не надавались, клопотання та додаткові докази не надходили.

Строк підготовчого провадження у справі було продовжено на 30 днів, відповідно до ч. 4 ст. 173 КАС України.

У підготовче засідання, призначене на 29 червня 2021 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Від позивача 17 червня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 липня 2021 року об 11 годині 30 хвилин.

У судове засідання, призначене на 21 липня 2021 року, сторони не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Від позивача 07 липня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Відповідно до матеріалів справи, 22 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку направив на адресу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності, на північ від ділянки із кадастровим № :02:001:1157).

У клопотанні позивач також зазначив, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використав. На виконання ст.10 Закону України «Про захист персональних даних» дає згоду на обробку персональних даних.

Разом з клопотанням подані додатки: копії паспорту громадянина України; копія посвідчення учасника бойових дій; копія РНОКПП; графічний матеріал із бажаним місцем розташування земельної ділянки (а.с. 16, 67-72).

Клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою зареєстроване в Авангардівській селищній раді 23.02.2021 року за вхідним номером 01-158.

03 березня 2019 року, за результатом розгляду клопотання гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157), Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області прийнято рішення №334-VІІІ, згідно якого вирішено: « 1.Відмовити гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у зв`язку із невідповідністю обраного місця розташування земельної ділянки положенням Генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради № 1265-У від 24.03.2015 (Генеральним планом смт. Авангард не передбачено розташування житлової присадибної забудови в місці розташування об`єкта) (а.с. 73).

Вважаючи протиправною відмову відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на підставі поданого клопотання від 22 лютого 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Право власності на землю гарантується частиною другої статті 14 Конституції України. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України).

Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади (ч. 2 ст. 2 Земельного кодексу України).

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені статтею 121 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122).

Згідно приписів статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відтак, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За приписами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

При цьому, ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України визначає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 03 березня 2021 року №334-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» прийняте в межах визначеного ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України строку.

У відповідності з приписами ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду поданого позивачем 22 лютого 2021 року клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157), рішенням від 03 березня 2021 року №334-VІІІ Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області відмовлено гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у зв`язку із невідповідністю обраного місця розташування земельної ділянки положенням Генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради № 1265-У від 24.03.2015 (Генеральним планом смт. Авангард не передбачено розташування житлової присадибної забудови в місці розташування об`єкта).

Надаючи оцінку правомірності підстав відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі клопотання від 22 лютого 2021 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачем, з урахуванням зазначених вище норм Земельного кодексу України, подано відповідні документи для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га, а саме: копії паспорту громадянина України; копія посвідчення учасника бойових дій; копія РНОКПП; графічний матеріал із бажаним місцем розташування земельної ділянки (а.с. 67-72).

Приписами ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України встановлює, що до клопотання про отримання земельної ділянки слід додавати графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування.

Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Від перевірки цих підстав залежить рішення органу, що уповноважений розпоряджатись земельною ділянкою про надання чи відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, згідно вимог ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатом розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою приймає одне з двох рішень: надати дозвіл дозволу на розробку проекту землеустрою або відмовити у наданні цього дозволу.

Вирішуючи спір судом встановлено, що позивач звернувся до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України пункт г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара).

Таким чином спростовується зауваження позивача на те, що його клопотання стосувалось надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, а у рішенні Авангардівської селищної ради вказано про житлову присадибну ділянку.

У свою чергу, підставою відмови у наданні дозволу стала невідповідність обраного місця розташування земельної ділянки положенням Генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради № 1265-У від 24.03.2015.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI.

Пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі в державній системі координат у формі електронних документів, що містять базові і тематичні геопросторові дані.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

За приписами ч. 14 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується (ч. 9 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

24 березня 2015 року Авангардівською селищною радою прийняте рішення № 1265-V «Про затвердження проекту «Внесення змін до генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області», з урахуванням якого Генеральний план смт. Авангард діє і в теперішній час, як повідомив відповідач (а.с. 75).

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано до суду Викопіювання з Генерального плану смт. Авангард, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради від 24 березня 2015 року № 1265-V (а.с. 74).

Згідно цього плану, бажане позивачем місце надання земельної ділянки - на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157, - знаходиться у зоні проектованої території з зеленими насадженням спеціального призначення.?

Північна межа визначеної позивачем у якості орієнтиру земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1157 відмежовує зону садибних житлових будинків (№ 22 на Викопіюванні з Генерального плану) від зони проектованої території з зеленими насадженням спеціального призначення.

Відповідно, на південь від земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1157 за Генеральним планом смт. Авангард розташована зона садибних житлових будинків, на південь - в напрямку, в якому позивач бажає отримати земельну ділянку, - будівництво житлових будинків, як індивідуальних, так і багатоповерхових, до вулиці Тиха Генеральним планом смт. Авангард не передбачене.

Отже, підставою відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (із земель комунальної власності на північ від ділянки з кадастровим номером :02:001:1157), стала невідповідність обраного місця розташування земельної ділянки положенням Генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Авангардівської селищної ради № 1265-У від 24.03.2015.

Суд зазначає, що така підстава для відмови у наданні дозволу є обґрунтованою та законною, оскільки ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України чітко передбачено, що підставою відмови може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зокрема, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку.

Окрім того, суд приймає до уваги посилання відповідача на положення Плану зонування (зонінгу) вказаної частини смт. Авангард.

Згідно пункту 9 частини 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон.

За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону (ч. 7 ст. 18).

Відповідно до Плану зонування (зонінгу) території смт. Авангард, в межах якої позивач має намір за клопотанням від 22 лютого 2021 року отримати земельну ділянку, означений масив земель віднесений до зони Г-4п «Культурна та спортивна зони, проектований період», що підтверджується Викопіюванням з внесення змін до генерального плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області, обмеженої вулицями: Центральна, Тиха, Добрянського, Фруктова, затвердженого рішенням Авангардівської Авангардівської селищної ради від 31.10.2017 року № 916-УІ.

Відповідачем разом із відзивом надано до суду Викопіювання до генерального плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард (а.с. 76), а також Пояснювальну записку до проекту «Внесення змін до плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області», розробленого ТОВ «ІЛЛІЧІВСЬКПРОЕКТ» (а.с. 77-80), рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 31.10.2017 року №916-VІ «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області (а.с. 81).

Відповідно до вищевказаної Пояснювальної записки до проекту «Внесення змін до плану зонування (зонінгу) частини території смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області», серед видів використання земель у культурній та спортивній зонах Г-4, Г-4п нове індивідуальне житлове будівництво, нове багатоповерхове житлове будівництво не передбачені.

Натомість, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1157, обрана позивачем у якості орієнтиру, перебуває згідно з Планом зонування (зонінгом) у зоні Ж-Іп - «Садибна зона, проектований період».

Водночас, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 76 КАС України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що відповідач суб`єкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами, що діяв у межах спірних правовідносин на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, оцінюючи докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у яких позивач просить: 1) визнати протиправною відмову відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на підставі клопотання від 22.02.21; 2) зобов`язати відповідача задовільнити клопотання від 22.02.21.

Що стосується доводів позивача про те, що у 2016 та 2019 роках тобто, вже після прийняття Генерального плану смт. Авангард з того ж самого масиву, були надані дві ділянки фізичним особам для будівництва і обслуговування житлового будинку, суд зазначає, що правомірність надання земельних ділянок іншим фізичним особам не входить до предмета доказування у цій справі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 250 000, 00 грн. за завдання моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач порушив ст.ст. 118, 123 ЗК України, що завдало позивачу моральних страждань, оскільки унеможливило функціонування особистості на Конституційних засадах, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз.2 п.5 постанови).

У даній справі позивачем не надано доказів його моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, заподіяних відповідачами, а також доказів наявності завданої йому моральної шкоди.

Окрім того, суд зазначає, що задоволенню в порядку адміністративного судочинства вимоги про відшкодування шкоди має передувати задоволення вимоги щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За таких обставин, підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення також відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 194, 243-246, 205, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області (; 67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Добрянського, 26).

Суддя О.В. Глуханчук