Справа № 320/8505/21
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8505/21 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТДВ «Узинський цукровий комбінат» () накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.07.2021 за № 1/10-36-13-04;

- застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках ТДВ «Узинський цукровий комбінат» () у всіх банківських установах.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на наявності правових підстав для застосування адміністративного арешту коштів відповідача.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТДВ «Узинський цукровий комбінат» зареєстровано як юридична особа 20.10.2003, про що зроблено запис в реєстрі 1 002739. Основним видом діяльності відповідача є «Виробництво цукру» КВЕД 2010 - 10.81).

Головним управлінням ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку ТДВ «Узинський цукровий комбінат», за результатами якої прийнято податкові повідомлення-рішення № від 31.03.2020; № від 31.03.2020; № від 31.03.2020; № від 31.03.2020; № від 31.03.2020.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 по справі № 320/3824/20, визнано протиправними та скасовано зазначені податкові повідомлення-рішення.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2021 по справі № 320/3824/20 рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 по справі №320/3824/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Узинський цукровий комбінат» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Як зазначив позивач, відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ТДВ «Узинський цукровий комбінат» 06.07.2021 припинено право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, а саме:

- Київська область, місто Кагарлик, вулиця Фрунзе, будинок 92 (реєстраційний номер об`єкта №22);

- земельна ділянка, Київська область, місто Кагарлик, вулиця Став`янська, 92 (загальна площа 3,9286 га, кадастровий номер :01:095:0005, реєстраційний номер об`єкта №222);

- Київська область, місто Кагарлик, вулиця Фрунзе, будинок 92 б (реєстраційний номер об`єкта №22);

- Київська область, місто Кагарлик, вулиця Фрунзе, будинок 92 (реєстраційний номер об`єкта №22);

- Київська область, місто Узин, вулиця Маяковського, будинок 2-Б (реєстраційний номер об`єкта № 04);

- Київська область, місто Узин, вулиця Білоцерківська, будинок 54 (реєстраційний номер об`єкта № 4);

- Київська область, місто Узин, вулиця Симиренка Володимира, будинок 2 (реєстраційний номер об`єкта № 4);

- Київська область, місто Узин, вулиця Жовтнева, будинок 74 (реєстраційний номер об`єкта № 04).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 відкрито провадження по справі №320/8042/21, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 320/8042/21 заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» про забезпечення позову задоволено. Зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області відобразити в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, факту судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 31.03.2020 № , від 31.03.2020 № , від 31.03.2020 № , від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 № - до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі № 320/8042/21 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

ГУ ДПС у Київській області 19.07.2021 прийняте рішення №1/10-36-13-04 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТДВ «Узинський цукровий комбінат» (), що перебуває (розміщене, зберігається): Київська обл., Білоцерківський р., м. Узин, провулок Незалежності (Жовтневий), будинок 4-Б; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Незалежності (Жовтнева), буд. 74; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Володимира Симиренка (вул. Маяковського), буд. 2; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Володимира Симиренка (вул. Маяковського), буд. 2в; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Володимира Симиренка (вул. Маяковського), буд. 26; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Володимира Симиренка (вул. Маяковського), буд. 54; Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Білоцерківська, буд. 54; Київська обл., Кагарлицкий р-н., м. Кагарлик, вул. Став`янка (Фрунзе), 92; Київська обл., Кагарлицкий р-н., м. Кагарлик, вул. Став`янка (Фрунзе), 926.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що з огляду на ту обставину, що Київським окружним адміністративним судом 06.07.2021 відкрито провадження у справі № 320/8042/21, в якій предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення, а також прийнято ухвалу про забезпечення позову від 12.07.2021 у справі № 320/8042/21 шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області відобразити в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, факту судового оскарження податкових повідомлень-рішень, то відсутні підстави для задоволення заяви податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТДВ «Узинський цукровий комбінат» накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.07.2021 за № 1/10-36-13-04.

Також суд вказав, що документальних доказів щодо наявності у підприємства податкових боргів по іншим перевіркам та іншим видам податків податковим органом суду не надано. Звернення з вимогами щодо застосування адміністративного арешту саме коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках ТДВ «Узинський цукровий комбінат» з підстав реалізації майна платника податків, не є передбаченою правовою підставою, яка визначена положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках товариства, відкритих в банківських установах.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК).

Згідно із положеннями пункту 94.1 статті 94 ПК адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.5 пункту 94.2 статті 94 ПК арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам.

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявністю хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для прийняття рішення про накладення адміністративного арешту майна слугували обставини відчуження майна відповідача після узгодження визначених у податкових повідомленнях-рішеннях грошових зобов`язань у зв`язку із ухваленим судовим рішенням.

Беручи до уваги, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, то колегія суддів наголошує на тому, що сам лише факт відчуження платником податків певного майна до або після завершення процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, не свідчить про те, що платник податків ухиляється чи має намір ухилитися від виконанням покладених на нього обов`язків зі сплати податків.

Згідно із пунктом 94.6 статті 94 ПК керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.5 пункту 94.2 статті 94 ПК пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 ПК арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно пункту 94.6 статті 96 ПК керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Відтак, арешт може бути накладено контролюючим органом саме на майно платника податків.

У свою чергу, у справі, що розглядається, рішення про застосування адміністративного арешту було накладене 19.07.2021 на майно, яке, на чому наголошує і сам позивач, 06.07.2021 було відчужене відповідачем та, відповідно, належало іншій особі. Наведене, на переконання колегії суддів, суперечить вимогам статті 94 ПК та є безпідставним втручанням у право власності іншої особи на майно, яке було набуте нею у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Згідно із підпунктом 94.19.1 пункту 94.1 статті 94 ПК припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Відтак, адміністративний арешт, накладений рішенням контролюючого органу, може бути підтверджений судом протягом 96 годин, а у іншому випадку, такий адміністративний арешт є припиненим.

У справі, що розглядається рішення про застосування арешту майна платника податків прийняте 19.07.2021 о 08 год. 45 хв, проте у строк до 08 год. 45 хв. 23.07.2021, рішення про обґрунтованість адміністративного арешту судом прийняте не було.

Як зазначалося, суд першої інстанції у даній справі відмовив у задоволенні позову. Станом на час подання апеляційної скарги (23.07.2021), отримання справи судом апеляційної інстанції (09.08.2021) та апеляційного розгляду справи, адміністративний арешт, застосований рішенням від 19.07.2021 №1/10-36-13-04 припинив свою дію згідно підпункту 94.19.1 пункту 94.1 статті 94 ПК.

Відтак, станом на час апеляційного розгляду справи у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог податкового органу, оскільки з моменту прийняття рішення про накладення адміністративного арешту майна вже минуло 96 годин, встановленого для його перевірки.

Подібну позицію щодо строку підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту висловив Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 по справі №520/9872/18.

Щодо позовних вимог про зупинення видаткових операцій, то колегія суддів зазначає таке.

Частиною п`ятою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючий орган має право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до пункту 89.4 статті 89 ПК у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.4 статті 94 ПК у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Відтак, зупинення видаткових операцій на рахунках платника податку може бути застосований у разі перешкоджання платником податку податковому керуючому у здійсненні опису майна, не подання документів, необхідних для такого опису, виконанню податковим керуючим інших повноважень, а також недопущенні платником податків посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Колегія суддів наголошує, що для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав, визначених підпунктом 94.2.5 пункту 94.2 статті 94 ПК, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Судом першої інстанції вірно вказано про те, що позивачем не доведено наявності податкового боргу у відповідача (з огляду на повторне оскарження податкових повідомлень-рішень), відсутності у нього майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, а також, зокрема, доказів недопущення відповідачем посадових осіб до обстеження територій та приміщень, здійснення будь-яких перешкод податковому керуючому.

До аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд під час вирішення справ №820/3059/17 (постанова від 08.08.2018), №280/2993/19 (постанова від 26.06.2020), №820/5045/18 (постанова від 16.12.2020).

Доводи скаржника щодо неправомірності повторного оскарження податкових-повідомлень рішень колегія суддів відхиляє, оскільки у даній справі суд не вправі надавати оцінку прийнятності позовної заяви відповідача у іншій справі.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотова