Справа № 520/10285/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 серпня 2021 р. справа № 520/10285/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, 64, м.Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом від 17.12.2020 №10, в частині визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 та в частині відмови ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами);

- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації, прийняти рішення щодо заміни посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами) на відповідне посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Згідно з положеннями п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.12.2021 Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (далі - Комісія) розглянуті документи позивача та прийнято рішення, яким визнано необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 № 447250, видане Харківською обласною державною адміністрацією 16.07.2004. Відмовлено ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян». Підставою для прийняття зазначеного рішення зазначено не підтвердження виконання робіт у зоні відчуження. Тобто, у 1999 році позивач мав підстави для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, правильність видачі вказаного посвідчення була перевірена у 2004 році при заміні посвідчення на 1 категорію, а у 2021 році, на думку Комісії, перестали існувати підстави за яких особу було віднесено до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вважаючи зазначене рішення Комісії незаконним, таким, що значно порушує законні права позивача, позивач просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що справа ОСОБА_1 розглядалась на засіданні Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації 17.12.2020 (протокол № 10) у зв`язку із заміною посвідчення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Порядок). З наявних в особовій справі документів, що передбачені вимогами Порядку, не підтверджується виконання робіт ОСОБА_1 у зоні відчуження у 1987-1988 роках, як це передбачено статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) . Робота виконувалась в м. Славутич Київської області (до зони відчуження не відноситься). З огляду на викладене, представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та вважає зазначене рішення законним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 31.01.1988 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно наказу МВС СРСР № 189 від 30.06.1986. З 30.10.1987 по 31.01.1988 (92 доби) виконував службові обов`язки в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС.

Згідно з довідками Управління МВС України в Харківській області від 09.10.1998 №7/1377 та від 18.12.2003 №7/1377 ОСОБА_1 безпосередньо виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у 1-й зоні небезпеки 92 дні. Згідно з наказом УВС Київської області №011 від 04.03.1988 йому було здійснено виплату кратного грошового утримання.

Відповідно до експертного висновку від 16.01.1992 № 3936 ОСОБА_1 встановлений діагноз та зроблено висновок про те, що його захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 1998 році ОСОБА_1 Харківською обласною державною адміністрацією встановлено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2.

Згідно довідки МСЕК від 18.02.2004 № 028803 позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності позивачу змінено категорію та 19.02.2004 видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 (категорія 1). Посвідчення є безстрокове і діє на свій території України. Зазначене посвідчення має вкладку від 19.02.2004, яка дійсна безстроково.

Згідно довідки МСЕК від 06.04.2005 №046334 позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

17.12.2020 Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації розглянуті документи позивача та прийнято рішення, яким визнано необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_2 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 19.02.2004. Відмовлено ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян». Підставою для прийняття вказаного рішення зазначено не підтвердження виконання робіт у зоні відчуження.

Зважаючи на те, що рішення відповідача, оформлене протоколом № 10 від 17.12.2020, не ґрунтується на правильному застосуванні норм Порядку № 551, прийняте без урахування всіх фактичних обставин та належного обґрунтування, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною першою та четвертою статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами: видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, видача довідок, про заробітну плату за цей період, здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а за період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Статтею 10 Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії. її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закон №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої статті 65 Закон №796-ХІІ, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наявні в матеріалах особової справи документи, позивачу видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської, катастрофи серія НОМЕР_2 від 19.02.2004 (категорія 1). До посвідчення видана вкладка учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 19.02.2004, яка є безстроковою. Позивачу МСЕК 18.02.2004 була видана довідка № 028803 про те, що він є інвалідом 3 групи безстроково у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно довідки МСЕК від 06.04.2005 № 046334 позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та згідно з довідкою № 000965 від 06.04.2005 має 80% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд зазначає, що довідки та інші документи, які бралися до уваги при визначенні позивачу статусу та при його підтвердженні є чинними та не є скасованими.

Зазначене посвідчення видане на підставі та за зразками, затвердженими чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, яким визначено процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Порядком № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброй у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Документами, що підтверджують статус постраждалих осіб та право користуватися пільгами і компенсаціями, встановленими Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (стаття 65 Закону).

Відповідно до пункту 7 Постанови №551 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1172) обласним, Київській міській державним адміністраціям (далі - уповноважені органи) надано повноваження утворити комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (далі - регіональні комісії) та провести до 01 січня 2020 року заміну таких посвідчень; особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Суд відмічає, що заміна таких посвідчень має проводитись на підставі матеріалів справи, які були підставою для визначення статусу.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу видане посвідчення особи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 2004 році.

У 2020 році справа ОСОБА_1 розглядалась Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації у зв`язку із заміною посвідчення, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами).

Комісією розглянуті документи особової справи ОСОБА_1 та прийнято рішення (протокол № 10 від 17.12.2020), яким ОСОБА_1 відмовлено у заміні посвідчення відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.07.2018 за № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

З Витягу з протоколу № 10 від 17.12.2020 вбачається, що підставою відмови у заміні посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» став висновок про відсутність документів, які підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження.

Як встановлено судом, 19 лютого 2004 року позивачу було видано посвідчення серії НОМЕР_2 (категорія 1), відповідно до якого визначено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. В посвідченні зазначено, що воно безстрокове та діє на всій території України. 19.02.2004 видана вкладка до посвідчення, відповідно до якої ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка є безстроковою.

Відповідно до експертного висновку від 16.02.1992 № 3936 ОСОБА_1 встановлений діагноз та зроблено висновок про те, що захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки МСЕК від 18.02.2004 №028803 позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки МСЕК від 06.04.2005 №046334 позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.

З аналізу зазначених норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Суд відмічає, що позивачу вже було встановлено, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, матеріали справи не містять а відповідачем не надано доказів щодо позбавлення позивача в судовому, чи в іншому порядку цього статусу.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на заміну посвідчення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Рішенням від 17.07.2018 року № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку.

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (п. 4 мотивувальної частини).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача, оформлене протоколом № 10 від 17.12.2020, яким позивачу відмовлено у заміні посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» з підстав відсутності документів, які підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження, не ґрунтується на правильному застосуванні норм Порядку № 551, прийняте без урахування всіх фактичних обставин, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно посилання відповідача на довідку МСЕК від 03.02.2021 щодо зміни причини інвалідності, суд зазначає, що вказана довідка не впливає на правовідносини які були розглядом під час встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та не є доказом в розумінні КАС України щодо спростування знаходження та виконання робіт позивачем у зоні відчуження Чорнобильскої катастрофи.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом від 17.12.2020 №10, в частині визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 та в частині відмови ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами). Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації, прийняти рішення щодо заміни посвідчення ОСОБА_1 «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами) на відповідне посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, 64, м.Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом від 17.12.2020 №10, в частині визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 та в частині відмови ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами).

Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (вул. Сумська, 64, м.Харків, 61002, ), прийняти рішення щодо заміни посвідчення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_2 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами) на відповідне посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.08.2021 року.

Суддя Біленський О.О.