Справа № 303/6684/21
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2021 року м. Мукачево Справа №303/6684/21

2-а/303/162/21

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача інспектора УПП в Закарпатській області Готри Едуарда Михайловича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що матеріали справи не містять доказів сплати позивачем судового збору за судовий розгляд заявленої вимоги немайнового характеру або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 у справі № 543/775/17, яка в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для врахування судами.

Таким чином, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню, позивачу за подання вказаної позовної заяви слід сплати судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 гривень.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто, встановлені Законом України «Про судовий збір» положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тієї, з якими позивач звернувся у цій справі.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, який не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за розгляд вказаного позову підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19), від 06.05.2020 № 9901/70/20 (11-128заі20).

Разом з тим, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, повинен бути відповідний орган, оскільки інспектор як посадова особа державного органу, не може виступати самостійним суб`єктом владних повноважень.

При цьому, кола визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Однак, позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

За таких обставин, позивач має процесуальну можливість правильно визначитися з колом належних відповідачів по такій категорії адміністративних справ.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною четвертою ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость