Справа № 620/5635/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5635/21
УХВАЛА

28 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву приватного підприємства "ВЕТТОР" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "ВЕТТОР" до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВЕТТОР" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській областів якому просив:

1. Визнати протиправними дії Управління Держпраці у Чернігівській області щодо здійснення з 16 квітня по 29 квітня 2021 року інспекційного відвідування Приватного підприємства «ВЕТТОР».

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області № 25-01-1242/0022/53 від 21.05.2021 про накладення штрафу на Приватне підприємства «ВЕТТОР» уповноваженими посадовими особами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.10.2021.

На адресу суду 25.08.2021 року від приватного підприємства "ВЕТТОР" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить зупинити дію постанови Управління Держпраці у Чернігівській області № 25-01-1242/0022/53 від 21.05.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі 620/5635/21.

В обгрунтування вказаної заяви позивач зазначає про те, що головним державним виконавцем Шурубенко О.М. 14.04.2021 відкрито провадження з примусового виконання цієї постанови, а 15.07.2021 відповідними постановами накладено арешт на кошти та транспортні засоби підприємства.

Відтак, у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог ПП «ВЕТТОР» про її скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

Крім того, зазначає, що накладення арешту на майно підприємтсва, зокрема, транспортні засоби, що перебувають у його власності унеможливлює здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів в тому числі за укладеними з Чернігівською обласною державною адміністрацією договорами.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 3 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається із позовної заяви, предметом позову є визнання протиправними дій Управління Держпраці у Чернігівській області щодо здійснення з 16 квітня по 29 квітня 2021 року інспекційного відвідування Приватного підприємства «ВЕТТОР» та визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Чернігівській області № 25-01-1242/0022/53 від 21.05.2021 про накладення штрафу на Приватне підприємства «ВЕТТОР» уповноваженими посадовими особами.

Разом з тим, позивач у заяві про забезпечення позову просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Чернігівській області № 25-01-1242/0022/53 від 21.05.2021, якою накладено штраф на Приватне підприємства «ВЕТТОР», що є предметом розгляду справи по суті.

А тому, встановлення обставин правомірності винесення спірної постанови Управління Держпраці у Чернігівській області та їх оцінка повинна бути надана судом з урахуванням доказів та посилань, якими обґрунтовує відповідач свої заперечення та пояснень інших учасників справи, при розгляді справи по суті.

У разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови, судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

У постановах від 10.04.2019 року у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019 року у справі №640/13245/19 Верховний Суд підкреслив, що твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, суд касаційної інстанції зауважив, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Крім того, доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не надані.

При цьому, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є незгода позивача з оскаржуваною постановою та арештом державного виконавця на кошти та транспортні засоби підприємства.

Однак, судом не встановлено, а заявником не доведено та не підтверджено існування реальної загрози правам позивача на час прийняття даної ухвали та виникнення незворотних наслідків.

Отже, враховуючи що позивачем не доведено існування обставин, визначених у ст. 150 КАС України, для вжиття судом заходів забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви приватного підприємства «ВЕТТОР», про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.150-156, 248, 305, 308, 321, 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства "ВЕТТОР" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко