Справа № 540/3733/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3733/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в продовженні терміну перебування в Україні,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі УДМСУ в Херсонській області, відповідач), третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області щодо відмови розглянути заяву про продовження строку перебування на території України;

- визнати Рішення у формі Повідомлення т.в.о. начальника Дніпровського РВ у м. Херсон УДМС України в Херсонській області А.А. Криворучко від 08.07.2021 року про моє примусове повернення з України до 08.08.2021 протиправним і скасувати дане рішення.

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути мою заяву в межах діючого законодавства.

Відповідно до ухвали суду справа розглядається в письмовому провадженні без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що проживає в Україні більше тридцяти років, народила дітей та має онуків. Була громадянкою України, але громадянство анульовано, що стало підставою для отримання паспорту громадянки В`єтнаму. 07.11.2019 року була затримана у м. Одеса та притягнута до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю документів. Неодноразово зверталась до УДМСУ в Херсонській області про продовження терміну перебування в Україні, але повідомленням від 08.07.2021 року відмовлено у задоволенні заяви. Таку відмову вважає протиправною, оскільки при прийнятті Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області Рішення № 882 від 07.11.2019 року не отримала належну правничу допомогу та не була забезпечена кваліфікованим перекладачем. Українську, російську мову не розуміє. Просить повністю задовольнити позовні вимоги.

УДМСУ в Херсонській області надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що для продовження строку перебування на території України позивачка повинна була подати встановленого зразка заяву з документом, що підтверджує законність перебування на території України, однак зазначений документ не було подано, оскільки вона незаконно перебуває на території України з 2015 року, що не спростовується в позовній заяві та підтверджується копією паспорта громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам, який не містить відмітки про реєстрацію в`їзду в пунктах пропуску через державний кордон України з 2016 року, що підтверджує факт незаконного перебування на території України. Разом з тим, позивачка після прийняття рішення ГУДМС у Одеській області від 07.11.2019 № 882 повинна була самостійно покинути територію України у встановлений строк, а саме до 06.12.2019. Також, статус позивача у взаємозв`язку з п.п. 1 п. 9 Порядку № 150 законодавчо не узгоджується внаслідок відсутності законних підстав перебування громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам на території України та як наслідок не набуття позивачем статусу особи на яку може розповсюджуватись дія та вимоги постанови КМУ від 15.02. 2012 № 150.

Позивачкою подано відповідь на відзив у якому викладені ті ж самі обставини, що і у позовній заяві, а також зазначено прохання про скасування Рішення 882 прийняте третьою особою 07.11.2019 року з порушенням процесуального законодавства в частині залучення недипломованого, некваліфікованого перекладача під час розгляду її справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до позовної заяви, відзиву та наданих письмових доказів судом встановлені обставини які не спростовуються сторонами і є такими.

05.07.2008 УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походження відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.01.2008 у справі № 2о-42/08 про встановлення факту постійного проживання станом до 24.08.1991.

08.05.2015 рішенням УДМС у Херсонській області скасовано рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 10.03.2011 у справі № 22-1395/2011, яке є чинним і на теперішній час.

Після скасування громадянства України, ОСОБА_1 22.12.2016 отримала паспорт громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам № НОМЕР_1 , строк дії до 22.12.2026, орган видачі - Посольство В`єтнаму в Україні.

07.11.2019 року постановою ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України за порушення правил перебування іноземців на території України, а саме за проживання без документів на право проживання в Україні. Накладено штраф в сумі 1700 гривень, який позивачкою сплачено, що підтверджується копією квитанції.

07.11.2019 року ГУДМС у Одеській області винесено Рішення № 882 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження за порушення правил перебування на території України, без заборони в`їзду відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

30.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського відділ у м. Херсоні УДМС у Херсонській області із заявою про продовження строку перебування на території України до 25.12.2021, з метою оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниці є громадянкою України.

30.06.2021 заяву ОСОБА_1 про продовження строку перебування на території України з додатками направлені до Державної міграційної служби України (далі - ДМС) для прийняття остаточного рішення Головою ДМС.

08.07.2021 ДМСУ була розглянута вищевказана заява від 30.06.2021 та відмовлено в її задоволенні на підставі підпункту 5 пункту 10 Порядку № 150 (коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну), так як не виконано рішення ГУДМС у Одеській області № 882 від 07.11.2019 про примусове повернення до країни походження за порушення правил перебування на території України, без заборони в`їзду відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Зазначене Рішення викладене у відповідному розділі заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 року.

Відповідач по справі ГУ ДМС в Херсонській області у відповідності до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150 (далі - Порядок № 150) 21.07.2021 вручило позивачці повідомлення про прийняте рішення, що підтверджується її розпискою.

Ухвалою суду від третьої особи ГУ ДМС у Одеській області витребувано Рішення 882 від 07.11.2019 рок, відповідно до якого вирішено примусово повернути в країну походження громадянку В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати покинути територію України у термін до 06.12.2019 року, включно. Відповідно до цього рішення та доданих письмових матеріалів позивачці було роз`яснено порядок оскарження рішення в судовому порядку та вручено другий примірник. Повідомлено прокурора про підстави прийняття такого рішення.

До цього рішення додано розписку ОСОБА_1 про роз`яснення прав та можливість отримання правової допомоги, а також її пояснення.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, а також проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 17, ч. З ст. 20, абзацу 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» постановою КМУ від 15.02.2012 №150 затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно пункту 8 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150 (далі - Порядок № 150), наказом МВС України від 25.04.2012 № 363 затверджено Порядок розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України. Цим наказом також затверджена форма заяви про продовження строку перебування на території України (додаток 1, 2), тобто встановленого зразка.

Пуктом 1 Порядку № 150 визначено процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11.09.2011 (пункт 2 Порядку № 150).

Згідно з п. 6 Порядку №150 обґрунтованими підставами для продовження строку перебування на території України є лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо.

У відповідності до п.п. 6 п. 10 Порядку №150 рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі, коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження.

Згідно з п. 8 Порядку № 150, заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

П.п. 1 п. 9 зазначеного Порядку № 150 визначено, що для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають такі документи: у разі, коли приймаючою стороною є фізична особа:

- паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності);

- переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку;

- паспортний документ фізичної особи, що є приймаючою стороною (після пред`явлення повертається), та копію його сторінок з особистими даними;

- копію посвідки на постійне чи тимчасове проживання або іншого документа, що підтверджує законність перебування на території України (якщо приймаючою стороною є іноземець та особа без громадянства);

- документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України;

- документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копію, а у разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмову згоду власника (співвласника) такого житла. Якщо житло перебуває в державній або комунальній власності, замість документа про право власності подається видана організацією, яка здійснює експлуатацію житлового будинку, довідка про всіх повнолітніх осіб, місце проживання яких зареєстровано у такому житлі, та їх письмова згода на перебування іноземця та особи без громадянства;

- чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

- квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Таким чином, для продовження строку перебування на території України позивачка мала подати встановленого зразка заяву з документом, що підтверджує законність перебування на території України, однак зазначений документ не було подано, оскільки позивачка незаконно перебуває на території України з 2015 року.

Виходячи з встановлених обставин суд доходить висновку, що предметом оскарження у цій справі є рішення ДМС України від 08.07.2021 за результатом розгляду заяви позивачки від 30.06.2021 року, хоча позивачка таким рішенням вважає повідомлення УДМС в Херсонській області.

Оскільки відповідач жодного рішення стосовно заяви ОСОБА_1 не приймав, а лише повідомленням довів до її відома результати розгляду та рішення від 08.07.2021, то відсутні будь які підстави визнавати протиправними дії цього відповідача та зобов`язувати його розглянути заяву від 30.06.2021 року.

Суд вважає, що ДМС України рішення від 08.07.2021 про відмову у продовженні строку перебування на території України прийнято на підставі підпункту 5 пункту 10 Порядку № 150 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Підставою для відмови у продовженні строку перебування ОСОБА_1 на території України було і є Рішення 882 ГУ ДМС в Одеській області від 07.11.2019 року яке позивачкою не оскаржено, підлягає виконанню та відповідно до якого вирішено примусово повернути в країну походження громадянку В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати покинути територію України у термін до 06.12.2019 року, включно.

При поданні заяви від 30.06.2021 про продовження строку перебування на території України ОСОБА_1 не подала жодних документів, що свідчили б про її законне перебування на території України.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржуючи повідомлення УДМС в Херсонській області про прийняте 08.07.2021 року ДМС України рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України, ОСОБА_1 обрала неналежний спосіб захисту, оскільки звернулась до суду з позовом не до тієї особи та зазначила вимоги які не вирішують її правомірне перебування в Україні.

УДМС у Херсонській області не має повноважень продовжити позивачці строк перебування на території України, так як рішення щодо продовження строку перебування понад 180 діб є виключно компетенцією ДМС.

Зазначена обставина не є визначальною у цій справі для відмови позивачці у задоволенні позовних вимог заявлених до УДМС в Херсонській області, оскільки суд у відповідності до норм КАС України в такому випадку може залучити належного відповідача як другого чи замінити на належного. Але це не вирішує питання по суті спору, щодо відмови у продовжені терміну перебування позивачки в України взагалі, оскільки існує Рішення 882 ГУ ДМС в Одеській області від 07.11.2019 року яке позивачкою не оскаржено і не скасовано.

Рішення 08.07.2021 року ДМС України є похідним від Рішення 882 ГУ ДМС в Одеській області 07.11.2019 року.

Позивачка у відповіді на відзив зазначила вимогу про скасування Рішення 882 від 07.11.2019 року зазначивши як прийнятого з порушенням процесуального законодавства в частині залучення недипломованого, некваліфікованого перекладача до роботи, але суд не може відповідь на відзив виходячи з приписів ст. 160, 44, 47 КАС України розглядати як заяву про зміну предмета або підстав позову. Слід зазначити, що для подання нової позовної заяви чи заяви про зміну предмету та підстав позову, позивачці необхідно також подавати заяву про поновлення строку звернення до суду.

Не вирішує цю процесуальну проблему і перехід до загального провадження за заявленим позовом.

Проаналізувавши наведені обставини, суд також приходить до висновку, щодо відсутності у суду правових підстав для застосування ч. 2 ст. 9 КАС України яка стосується можливості виходу за межі позовних вимог, оскільки суд може вийти за межі позовних вимог лише у випадках визначених законом, але не може самостійно їх формувати, з метою подальшого розгляду, вирішувати без відповідної заяви та обґрунтувань питання поважності пропущення строків звернення до суду.

Посилання позивачки на неналежну допомогу перекладача суд не може врахувати у цій справі і зазначає, що такі посилання будуть доречними та підлягають обґрунтуванню лише при оскарженні Рішення 882 ГУ ДМС в Одеській області 07.11.2019 року.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці про можливість отримання безкоштовної правової допомоги для звернення до суду з іншою позовною заявою в порядку та у спосіб визначений нормами КАС України в разі погодження з вищенаведеними висновками суду.

Керуючись статтями 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення Дніпровського РВ у м. Херсон УДМС України в Херсонській області від 08.07.2021 року про примусове повернення з України відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 102090000