Справа № 300/2372/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2021 р. справа № 300/2372/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 13.03.2019, № від 13.03.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дутка Роман Васильович, 24.05.2021 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_2 ) з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 13.03.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2021 позивачу стало відомо, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 13.03.2019, згідно яких відповідач вимагає сплатити: № - донарахування з податку на доходи фізичних осіб в сумі 132413,19 грн. та штрафні санкції на суму 33103,30 грн.; № - донарахування військового збору в сумі 9976,66 грн. та штрафні санкції на суму 2494,17 грн. Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.22-23).

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 15.06.2021 (а.с. 27-31). У відзиві представник відповідача зокрема зазначила, що як позивачем так і відповідачем не заперечується факт прощення заборгованості за договором кредиту на купівлю транспортних засобів №47/08-345А від 26.08.2008, згідно якого банком було прощено платнику борг у сумі 665110,97 грн. З метою підтвердження даної інформації 29.08.2018 податковим органом направлено лист до АТ "Укрсоцбанк". На даний запит АТ "Укрсоцбанк" надано відповідь листом від 03.10.2018 №05.6-12/79-1019, що банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3-ий квартал 2015 по ОСОБА_1 відображено дохід (за ознакою доходу "126"), отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням в сумі 665719,97 грн. Таким чином, податковим органом правомірно нараховані грошові зобов`язання, у зв`язку з прощенням банком основної суми кредиту в розмірі 665110,97 грн. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

Відповідно до наказу від 18.12.2018 за №2038 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків громадянина ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ", повідомлення №405 від 18.12.2018, довідки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №618/09-19-04-25 виданої 07.11.2018 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за 2015 рік громадянина ОСОБА_1 , про що складено акт №96/09-19-13-06/ НОМЕР_1 (а.с.40-44).

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п.164.2.17 "д" п.164.2, п.164.4 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 132413,19 грн.;

- п.1.2, п.п.1.6, п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу в результаті чого донараховано військового збору в розмірі 9976,66 грн.

На підставі акта перевірки від 01.02.2019 року за №96/09-19-13-06/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 25.09.2017 року прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: форми "Р" за №, яким ОСОБА_1 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 160516,49 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 132413,19 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 33103,30 грн. (а.с. 36); форми "Р" за №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальному розмірі 12470,83 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 9976,66 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2494,17 грн. (а.с.35).

Підставою для винесення оскаржуваних рішень слугувало встановлення податковим органом факту неподання ОСОБА_1 , податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік внаслідок чого позивачем не задекларовано та не сплачено податок та військовий збір з доходу, отриманого у 2015 року як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) основної суми боргу (кредиту) в розмірі 665110,97 грн.

Судом встановлено, що 26.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір кредиту за № 47/08-345А, згідно якого, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 72 250,00 доларів США до 25.08.2015 на умовах, наведених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (а.с. 12-14).

07.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Сторона) укладено договір про внесення змін №1 до договору №47/08-345А від 26.08.2008 (а.с.15-16), відповідно до п. 2.1 якого заборгованість за Кредитом в сумі 47574,93 доларів США, п. 2.2 заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування Кредитом в сумі 15034,65 доларів США.

У відповідності до п. 3.1 даного договору, якщо позичальник починаючи з дати укладення цього Договору про внесення змін до 31.12.2015 здійснити одноразовий платіж в сумі 31305,00 доларів США на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін, то позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу. При цьому, сума внесеного платежу направляється на погашення заборгованості за Договором кредиту згідно черговості, передбаченої Договором кредиту згідно черговості, передбаченої Договором кредиту або цим Договором про внесення змін (якщо черговість погашення заборгованості, передбачена Договором кредиту відрізняється від черговості, зазначеної в цьому Договорі про внесення змін).

ОСОБА_1 на виконання договору про внесення змін №1 від 07.07.2015 сплачено 31310,00 доларів США, що підтверджується копією квитанції №FJB024 від 07.07.2015 (а.с. 17).

На лист ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 29.08.2018 № 9478/10/09-13-02-16/ 10409 АТ "Укрсоцбанк" листом від 03.10.2018 № 05.6-12/79-1019 повідомив таке.

АТ "Укрсоцбанк" у "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ)" відобразив: за 3-й квартал 2015 року - по ОСОБА_1 розрахунок сум та ознак доходів у звіті за формою 1-ДФ.

У розрахунку зазначено: валюта - гривня, дата прощення - 07.07.2015, вид прощення - кредит, сума прощення (гривня) - 665719,97, ознака доходу в звіті 1-ДФ " 126" - 665440,97 (а.с.54).

Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 13.03.2019 № та № звернувся з позовною заявою до суду за захистом свого порушеного права.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно пункту 6.1. статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8.1. статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Підпунктом 162.1.1. пункту 162.1. статті 162 розділу IV Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 цього Кодексу об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно підпункту 14.1.47. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених сума з якої відповідачем нормами розділу IV цього Кодексу).

Суд не погоджується із твердженням представника позивача, що сума, з якої податковим органом визначено заборгованість, є валютною різницею між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена станом на 07.07.2015 (відповідно до п. 2 Договору про внесення змін №1 до Договору №47/08-345А від 26.08.2008) та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року з огляду на наступне.

Так відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПКУ не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Однак, згідно наявної в матеріалах справи та дослідженої в якості письмового доказу копії листа від 03.10.2018 за №05.6-12/79-1019, АТ "Укрсоцбанк" не здійснював прощення курсової різниці позивачу відповідно до п.8 підрозділу ХХ "Перехідних положень" ПКУ, а сума нарахованих та виплачених доходів є анульованою основною сумою кредитної заборгованості позивача у 3 кварталі 2015 року в розмірі 665719,97 грн.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних норм Податкового кодексу України з урахуванням встановлених матеріалами справи, дозволяє зробити висновок про те, що анульований АТ "Укрсоцбанк" борг позивача за укладеним договором про внесення змін №1 до договору №47/08-345А від 26.08.2008 року у сумі 665110,97 грн. є доходом останнього, який підлягав включенню платником податку до його річного оподатковуваного доходу, як отримане додаткове благо відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України.

Пунктом 179.1. статті 179 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4. пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 179.7. статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , як платник податку, зобов`язаний був подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 665110,97 грн., отриманий від АТ "Укрсоцбанк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 665110,97 грн. та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , 04.05.2016 подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, платником не було занижено суму оподатковуваного доходу однак не визначено та не сплачено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 132413,19 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.5. пункту 54.3. статті 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно пункту 167.1. статті 167 Податкового кодексу ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт отримання ОСОБА_1 у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 665110,97 грн., останній підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними пунктом 167.1. статті 167 Податкового кодексу України, а отже позивач зобов`язаний був сплатити 132413,19 грн. податку на доходи фізичних осіб та 9976,66 грн. військового збору.

Окрім того, відповідно до положень п.123.1 ст.123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання передбачено накладення на платника податків штрафних санкцій.

Пунктом 120.1. статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафних санкцій за кожне таке неподання.

За таких обставин, відповідачем згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.03.2019 за № та № правомірно донараховано позивачу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 33103,3 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та по військового збору за неподання податкової декларації за 2015 рік у розмірі 2494,17 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с. 10-11).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 13.03.2019, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.