Справа № 420/10476/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" про стягнення податкової заборгованості та накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" про стягнення з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство, суми заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 73292, 76 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 11616, 00 грн.; накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Приморська ДПІ, за №06 від 07.02.2019 року.

Станом на 12.05.2021 року, згідно розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника податків, відповідач має заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та податку на прибуток приватних підприємств. Сума до стягнення 84908, 76 грн.

Як зазначає позивач, заборгованість з податку на додану вартість виникла в результаті таких операцій:

нарахування по податковій декларації № від 17.04.2020 року на загальну суму 53 242,00 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ш») № від 10.06.2020 року на загальну суму 3 391,80 грн. (штрафна санкція);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ш» № від 10.06.2020 року на загальну суму 4 694,70 грн. (штрафна санкція);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») № від 10.06.2020 року на загальну суму 17 400,26 грн. (штрафна санкція);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «ПС») № від 08.07.2020 року на загальну суму 340,00 грн. (штрафна санкція).

Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла результаті:

нарахування по податковій декларації № від 01.03.2021 року загальну на суму 11 616,00 грн. (основний платіж).

Усього заборгованість складає 84 908,76 грн., а саме: 53 242,00 грн. (основний платіж) - 5 776,00 грн. (сплачено) + 3 391,80 грн. (штрафи санкція) + 4 694,70 грн. (штрафна санкція) + 17 400,26 грн. (штрафна санкція) + 340,00 грн. (штрафна санкція) + 11 616,00 грн. (основний платіж) = 84 908,76 грн.

Позивач вказує, що заборгованість відповідача є узгодженою.

Податковою вживались заходи погашення вказаної заборгованості, а саме боржнику, відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, направлялась податкова вимога форми "Ю" №56873-13 від 19.03.2021 року, проте відповідачем наявну заборгованість не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом на підставі пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Окрім того, посилаючись на положення пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, позивач заявляє вимоги щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємства відповідача.

Так, позивач зазначає, що на підставі ст. 89 Податкового кодексу України ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №150/15-32-13-04 від 19.03.2021 року.

На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, здійснено вихід за податковою адресою Відповідача, та встановлено що посадові особи товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ7» відсутні за вказаною адресою з грудня 2020 року, про що складено акт обстеження місцезнаходження юридичної особи та майна за податковою адресою №8/15-32-13-04 від 20.04.2021 року.

Відповідно до фінансової звітності малого підприємства за 2020 рік у товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ7» відсутні основні засоби.

Крім того, Головне управління ДПС в Одеській області повідомляє, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ7» відсутнє будь-яке майно.

За таких обставин, посилаючись на те, що у підприємства відсутнє майно платника податків, яке може джерелом погашення податкового боргу, позивач вважає, що у нього, як контролюючого органу наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача.

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу копія ухвали суду від 23 червня 2021 року про відкриття провадження у справі № 420/10476/21 направлена засобами поштового зв`язку за адресою, яка зазначена у позовній заяві та підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зареєстроване місцезнаходження юридичної особи, а саме: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б.

Проте, судова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача, повернута до суду за довідкою «Ф.20» з відміткою відповідальної особи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 124 КАС України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

У відповідності з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків до суду не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно приписів ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи, письмові докази, заяви/клопотання учасниками справи також не надавались.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження після спливу строків передбачених КАС України

Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю "СМУ7", , зареєстроване у якості юридичної особи, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: Дата запису: 07.02.2019, Номер запису: 0069064.

Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ФОНТАНСЬКА ДОРОГА, будинок 11, КАБІНЕТ № 232Б.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Дані про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство, санації, а також дані про перебування юридичної особи в процесі припинення, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

За даними інтегрованої картки платника податків, за платежем 14010100 "Податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" за відповідачем станом на 30.04.2021 року рахується заборгованість у розмірі 73 292, 76 грн. (а.с. 6-9).

Згідно розрахунку податкового боргу (а.с. 5), податкова заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті:

нарахування по податковій декларації № від 17.04.2020 року на загальну суму 47466,00 грн. (основний платіж);

донарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ш») № від 10.06.2020 року на загальну суму 3 391,80 грн. (штрафна санкція);

донарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ш» № від 10.06.2020 року на загальну суму 4 694,70 грн. (штрафна санкція);

донарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») № від 10.06.2020 року на загальну суму 17 400,26 грн. (штрафна санкція);

донарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «ПС») № від 08.07.2020 року на загальну суму 340,00 грн. (штрафна санкція).

Усього - 73292, 76 грн.

За даними інтегрованої картки платника податків, за платежем 11021000 "Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» за відповідачем станом на 30.03.2021 року рахується заборгованість у розмірі 11616,00 грн. (а.с. 10).

Судом встановлено, що зазначена недоїмка виникла за ТОВ "СМУ7" на підставі самостійного нарахування по податковій декларації № від 01.03.2021 року податкового зобов`язання у сумі 11 616,00 грн. (основний платіж).

19 березня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було складено на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б) податкову вимогу форми "Ю" від 19 березня 2021 року № 56873-13 на суму 84908,76 грн., з яких за платежем 11021000 - 11616,00 грн., за платежем 14010100 - 73 292, 76 грн. (а.с.11-12).

У якості доказів надіслання на адресу платника податків податкової вимоги від 19 березня 2021 року № 56873-13 позивачем надано до суду копії зворотного повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, трек номер 657, а також поштового конверту (трек номер 657) з довідкою відповідальної особи поштового зв`язку про невручення поштового відправлення (а.с. 11-12).

У зв`язку із тим, що відповідачем наявну заборгованість самостійно не погашено, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом на підставі пп. 20.1.33 та пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

За змістом п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

В силу вимог п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 19 березня 2021 року № 56873-13 на суму 84908,76 грн., з яких за платежем 11021000 - 11616,00 грн., за платежем 14010100 - 73 292, 76 грн. (а.с.11-12).

Після направлення відповідачу податкової вимоги форми "Ю" від 19 березня 2021 року № 56873-13 на суму 84908,76 грн. сума податкового боргу змінювалась, але податковий борг не був погашений.

Згідно вимог пп. 20.1.18, пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У відповідності з п. 95.1, п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що позивачем додержані вищенаведені вимоги Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем податкового боргу у розмірі 84908,76 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, що в силу приписів пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України надає контролюючому органу право на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство, суми заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 73292, 76 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 11616, 00 грн.

Що стосується позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, суд зазначає наступне.

За приписами пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, а саме на підставі пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма (пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України) встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини.

Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №813/4345/16.

Вирішуючи спір судом встановлено, що звертаючись до суду із даним позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ7», Головним управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 19.03.2021 року №150/15-32-13-04 про опис майна у податкову заставу, складено акт №8/15-32-13-04 від 20.04.2021 року про обстеження місцезнаходження юридичної особи та його майна за податковою адресою товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б) (а.с. 31-32).

Згідно акту обстеження, за податковою адресою товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б) розташована 5-ти поверхова адміністративна будівля, посадові особи підприємства за вказаною адресою відсутні.

Також позивачем надано до суду Фінансову звітність малого підприємства за 2020 рік, подану товариством з обмеженою відповідальністю «СМУ7», згідно якої у підприємства відсутні основні засоби.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ7», прав власності та інших речових прав, іпотек та обтяжень не зареєстровано.

Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що є підставою для накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ7» має банківські рахунки:

№ НОМЕР_1 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта долар США);

№ НОМЕР_1 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта Українська гривня);

№ НОМЕР_2 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта Українська гривня);

№ UA 0402052 Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 (валюта Українська гривня).

Суд зазначає, що Постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 №372/8976).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов`язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 9 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 9.2 Інструкції передбачає, що банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 9.3 Інструкції).

Пунктом абзацу 1 п. 9.10 гл. 9 Інструкції передбачено, що у разі надходження до банку платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції.

Враховуючи положення абзацу 3 та 4 п. 9.10 гл. 9 Інструкції, до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Відтак, вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 84908,76 грн., є правомірною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, суд висновує про наявність, передбачених пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, підстав для застосування арешту коштів товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7", що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, на суму податкового боргу у розмірі 84908,76 грн.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється. Інші судові витрати не заявлені.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 120, 124, 139, 159, 162, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" про стягнення податкової заборгованості та накладення арешту - задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ7" (; 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б) з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство:

суму заборгованості по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 73 292,76 грн., на бюджетний рахунок - UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.0деса/14060100;

суму заборгованості по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 11616,00 грн., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/11021000.

Накласти арешт на кошти товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ7» (; 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б) у межах суми 84908,76 грн., які знаходяться на відкритих рахунках у банках, а саме:

№ НОМЕР_1 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта долар США);

№ НОМЕР_1 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта Українська гривня);

№ НОМЕР_2 в АТ «Південний», МФО 328209 (валюта Українська гривня);

№ UA0402052 Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 (валюта Українська гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Головне управління ДПС в Одеській області ( (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5).

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ7» (; 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, каб. №232Б).

Суддя О.В. Глуханчук