Справа № 620/10155/21
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Жент" про забезпечення адміністративного позову,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Жент" звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2923 від 10.02.2021 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю Жент критеріям ризиковості платника податку;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю Жент з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Представником позивача разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення, до набрання законної сили рішенням у справі, дії рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність ТОВ "Жент" критеріям ризиковості платника податків та зобовязання ГУ ДПС у Чернігівській області до набрання законної сили рішенням у справі виключити ТОВ "Жент" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, в т.ч. шляхом вилучення таких даних з АІС "Податковий блок".
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що в електронному кабінеті платника податків у позивача з`явився запис, що він відповідає критеріям ризиковості платника податків та внесено до реєстру ризикових платників відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Також в електронному кабінеті платника податків підприємство отримало рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника. Вказаним рішенням позивача віднесено до ризикових платників податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В свою чергу, відсутність у рішенні iнформацiї, що стала підставою для висновку про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості, позбавила позивача можливості скористатися правом, передбаченим п. 6 Порядку N 1165, на подання до ДПС інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості. Так зазначена підстава не розкриває взагалі ніякої суті податкової інформації.
Оскаржуване рішення Комісії регіонального рівня прийнято відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладноп/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 N 1165 (далі Порядок №1165).
Включення платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку тягне за собою однозначні правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключення податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих таким платником.
При цьому, такі наслідки створюють негативний характер, як для платника податків (оскільки процес реєстрації кожної податкової накладної ускладнюється необхідністю надання пояснень та документів щодо кожної поданої на реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, а також необхідністю оскарження відмови у їх реєстрації), так і для контрагентів платника податків, які не матимуть можливості формувати податковий кредит за господарськими операціями з цим платником, що негативно відображатиметься на їх фінансовому стані (адже процес формування податкового кредиту невід`ємно пов`язаний із фактом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН). Також контрагенти самі несуть значні ризики отримати статус ризиковості, оскільки співпрацюють з ризиковим підприємством. Усі наведені обставини логічно і вочевидь відштовхують контрагентів позивача від співпраці.
Необґрунтоване віднесення платника до категорії "ризикових" шкодить його ділової репутації, та що в умовах жорсткої конкуренції на ринку замовники послуг віддають перевагу конкурентам, які своєчасно реєструють податкові накладні та не мають статусу "ризиковості".
Припинення господарських відносин з контрагентами поставить позивача у скрутне фінансове становище. При тривалому блокуванні накладних підприємство може опинитися на межі звільнення працівників та банкрутства.
В свою чергу, відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За змістом частин першої та другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Заходи забезпечення позову, про які просить позивач, співмірні із заявленими позовними вимогами.
При цьому, суд враховує співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, з огляду на те, що матеріали справи, на даний час, не містять жодних доказів наявності можливих негативних наслідків забезпечення позову, а із тверджень позивача і додатків до позовної заяви вбачається зворотнє.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
В свою чергу, забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Суд враховує, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, про який просить заявник, у даному випадку має метою збереження існуючого становища до закінчення розгляду справи по суті.
Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображена у практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона.
У справі Мікалефф проти Мальти суд визнав можливість застосування ст. 6 Конвенції до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.
Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначенні застосування ст. 6 Конвенції (справа Меркіка та інші проти Мальти.
У рішенні Дорани проти Ірландії від 31.07.2003 Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, ефективний спосіб визначається судом як запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При цьому, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у визначений спосіб відповідає предмету адміністративного позову та не тягне фактичне вирішення спору по суті.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зупинити, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, дію рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2923 від 10.02.2021 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «Жент» критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Жент» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості в т.ч. шляхом вилучення таких даних з АІС «Податковий блок».
Копію ухвали направити Головному управлінню ДПС у Чернігівській області для виконання.
Копію ухвали направити позивачу до відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту ухвали суду 28.08.2021.

Суддя Д.В. Лобан