Справа № 640/13763/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Київ № 640/13763/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Державної служби геології та надр України

до Приватного акціонерного товариства «Клінічний санаторій «Полтава-Крим»

про анулювання спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної служби геології та надр України (далі по тексту - позивач), адреса: 03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16 до Приватного акціонерного товариства «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» (далі по тексту - відповідач), адреса: 04076, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 23, в якій позивач просить припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №8 Спеціального дозволу №5764 від 23 квітня 2013 року, наданого Приватному акціонерному товариству «Клінічний санаторій «Полтава-Крим».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5765 від 23 квітня 2013 року (далі по тексту - дозвіл), невід`ємною частиною якого є угода про умови користування надрами (далі по тексту - угода).

У зв`язку з невиконанням відповідачем, як надрокористувачем особливих умов спеціального дозволу, а відсутність інформації щодо руху запасів за формою 5-гр, 6-гр, 7-гр за 2014 рік, позивачем встановлено порушення відповідачем вимог Угоди про умови користування надрами та статті 24 Кодексу України про надра в частині неподання до ДНВП «Геоінформ України» щорічних звітів відповідної форми статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин, за вказані роки.

19 травня 2015 року Державною службою геології та надр України видано Наказ №123, яким зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами та встановлено відповідачу термін для усунення порушень законодавства про надра - 30 календарних днів.

Також, позивач зазначає, що оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснюються поштові відправлення до АР Крим, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, ним подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур`єр» щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та надання 30 календарних днів для усунення порушень, у зв`язку з невиконанням щорічного звітування перед ДНВП «Георінформ».

В подальшому, як вказує позивач, відповідачу неодноразово надавався додатковий термін для усунення порушень у сфері надрокористування, проте жодної відповіді від відповідача не надходило, що, на думку позивача, є підставою для анулювання відповідного дозволу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копії ухвали суду від 24 травня 2021 року разом з позовною заявою та доданими до неї документами отримані уповноваженою особою відповідача 09 липня 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, відзиву на позовну заяву відповідачем на адресу суду не подано з невідомих причин.

Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки без поважних причин, на підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Правовідносини в сфері надрокористування в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Кодексом України про надра та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Так, згідно з частиною 1 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що користувачі надр зобов`язані:1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою (частина 3 статті 24 Кодексу України про надра).

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Згідно частиною 2 статті 26 цього ж Кодексу право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано та визначено Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (далі по тексту - Порядок №615).

Механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр визначався Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та який втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року№ 239 (далі по тексту - Порядок №1294).

Так, у відповідності до пункту 4 Порядку №1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2013 року Державною службою геології та надр України, на підставі Наказу від 05 серпня 2013 року №406, Приватному акціонерному товариству «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 5765 (а.с. 5).

Крім того, 14 жовтня 2013 року між Державною службою геології та надр України (Держгеонадра) та Приватним акціонерним товариством «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» (Надрокористувач) укладено Угоду № 5765 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (яка є додатком до Дозволу) за місцезнаходженням ділянки надр - місцезнаходження ділянки надр на території ПрАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» м. Саки, вул. морська, 8, АР Крим (пункт 2.1. статті 2 Угоди).

Згідно з пунктом 3.1. статті 3 Угоди, умови користування ділянкою надрами, види та строки виконання Надрокористувачем робіт з метою видобування питних підземних вод протягом строку дії Дозволу визначається в Програмі робіт з видобування питних підземних вод, яка підписується Сторонами і є Додатком 2 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

У відповідності до абзацу 11 пункту 5.3. статті 5 Угоди, при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди Надрокористувач зобов`язаний надавати в установленому порядку Держгеонадра інформацію щодо користування надрами.

Відповідно до пункту 7.2. статті 7 Угоди, надрокористувач зобов`язаний в установленому порядку подавати до державного науково - виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонду України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності форми 7-гр.

При цьому, абзацом 5 пункту 5.1. статті 5 Угоди передбачено право Держгеонадра притягувати Надрокористувача відповідно до діючого законодавства і умов цієї Угоди до відповідальності, в тому числі, зупиняти дію Дозволу або припиняти право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання Дозволу.

Також, статтею 9 Угоди передбачено, що невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією Угодою є виправданим і не спричиняє відповідальності у тому разі, якщо таке невиконання чи неналежне виконання викликані обставинами непереборної сили (надзвичайна або невідворотна за даних умов непереборна подія, випадок).

Обставинами непереборної сили вважаються такі події: війна, воєнні дії, повстання, мобілізація, страйк, епідемія, пожежа, вибухи, природні катастрофи та інші події, що не залежать від волі Сторін.

У разі виникнення обставин непереборної сили Сторона, для якої виникли такі обставини, зобов`язана протягом 7 (семи) днів з моменту їхнього виникнення, повідомити іншу Сторону про такі обставини та надати документи, що підтверджують їх настання. У випадку невчасного повідомлення Сторона, для якої виникли форс-мажорні обставини, позбавляється права посилатися на їх дію.

Після повідомлення про виникнення обставин непереборної сили Сторони, у найкоротший термін, зобов`язані провести зустріч із метою прийняття спільного рішення щодо подальшого виконання умов цієї Угоди (а.с. 6-10).

Тобто, діючим законодавством в сфері надрокористування, а також Угодою, передбачений обов`язок Надрокористувача, в даному випадку, ПрАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим», в установленому порядку подавати до державного науково - виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонду України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності форми 7-гр та право Держгеонадра притягувати Надрокористувача відповідно до діючого законодавства і умов Угоди до відповідальності, в тому числі, зупиняти дію Дозволу або припиняти право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання Дозволу.

Так, суд звертає увагу, що місцезнаходження земельної ділянки надр, яка надана в користування відповідачу, а саме - місто Саки, АР Крим, тобто, на анексованій території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази того, що відповідач звертався до Державної служби геології та надр України з відповідним повідомленням про невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Угодою, у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з отриманою від ДНВП «Геоінформ України» інформацією щодо того, що від надрокористувачів щодо руху запасів за формою 5-гр, 6-гр та 7-гр за 2014 рік не надходило інформації, Державною службою геології та надр України видано наказ від 19 травня 2015 року №123 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами та встановлення терміну для усунення порушень законодавства про надра з боку відповідача - 30 календарних днів з моменту опублікування оголошення в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» (а.с. 12,13,14).

В подальшому, позивач 17 лютого 2021 року опублікував на офіційному сайті оголошення, в якому надав у тому числі відповідачу 15-денний термін для надання власної позиції (згоди/незгоди) на припинення права користування надрами згідно отриманого спеціального дозволу та направлено лист з цього приводу від 09 березня 2021 року на юридичну адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 15-16, 17).

Однак будь-яких пояснень з цього приводу на адресу позивача з боку відповідача не надійшло.

З урахуванням зазначеного та встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для припинення права користування надрами відповідачем.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державної служби геології та надр України задовольнити.

2. Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5765 від 23 квітня 2013 року, наданого Приватному акціонерному товариству «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» ()

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник