Справа № 140/763/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/763/21 пров. № А/857/9897/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку суддею Димарчук Т.М.) в адміністративній справі № 140/763/21 за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив скасувати наказ Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Володимир-Волинський ОРТЦК та СП, відповідач) № 4-од від 18.01.2021 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.01.2021 відповідачем було винесено наказ № 1-агд про призначення службового розслідування по факту отримання ним незадовільної оцінки під час здачі заліків на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП. Зазначав, що через напружені відносини з керівництвом, починаючи з 2016 року неодноразово отримував незадовільні оцінки під час здачі заліків на допуск до несення чергової служби у військкоматі, однак ні разу не притягувався за це до дисциплінарної відповідальності. Інструкцією по підготовці чергових Володимир-Волинського військкомату та установчими наказами, а також Положенням з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України не передбачено накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани за отримання незадовільної оцінки під час здачі заліків на допуск до несення чергової служби. Також вказував на те, що у відповідача немає жодного доказу про неналежне виконання ним обов`язків військової служби, порушення військової дисципліни чи незадовільного виконання обов`язків чергового у військовому комісаріаті. Відповідач не довів порушення позивачем вимог статей 11 та 16 Статуту Внутрішньої Служби, а відтак наказ за № 4-од від 18.01.2021 про притягнення його дисциплінарної відповідальності у виді догани є протиправним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясував обставини в справі, що мають значення, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, є помилковими та не відповідають дійсним обставинам справи; рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви, зокрема тим, що жодного доказу про неналежне виконання ним обов`язків військової служби, порушення військової дисципліни чи незадовільного виконання обов`язків чергового у військовому комісаріаті не надано і не доведено порушення ним вимог статей 11 та 16 Статуту Внутрішньої Служби. Посилається на допущені процесуальні порушення під час службового розслідування та вказує на те, що ці його доводи були проігноровані судом першої інстанції.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, про що свідчить копія посвідчення офіцера НОМЕР_1 (а.с. 15).

Із акта прийому заліків на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП, затвердженому 16.12.2020 ТВО військового комісара ОСОБА_2 , видно, що весь особовий склад показав задовільні знання вимог керівних документів щодо організації чергування, обов`язків чергового та помічника чергового ОРТЦК та СП, навички з практичних дій чергового та помічника чергового ОРТЦК та СП, за винятком офіцера мобілізаційного відділення ст. лейтенанта ОСОБА_3 (а.с. 41).

Наказом військового комісара Володимир-Волинського ОРТЦК та СП від 16.12.2020 № 157-агд Про допуск особового складу до несення чергової служби в Володимир-Волинському об`єднаному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки в 2021 навчальному році на підставі оціночної відомості до акту прийому заліків допущено до несення чергової служби особовий склад, з якими проведений одноденний збір 15.12.2020 і успішно здали заліки на допуск до несення чергової служби. Пунктом четвертим вказаного наказу офіцеру мобілізаційного відділення Володимир-Волинського ОРТЦК та СП старшому лейтенанту ОСОБА_4 було наказано до 29.12.2020 підготуватись до повторної здачі заліків на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП (а.с. 40).

30.12.2020 в присутності комісії, до якої входили заступник військового комісара з територіальної оборони майор ОСОБА_5 , заступник військового комісара - начальник мобілізаційного відділення майор ОСОБА_6 , начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Володимир-Волинського ОРТЦК та СП майор ОСОБА_7 , старший лейтенант ОСОБА_8 приступив до здачі заліку до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП в 2021 навчальному році та повторно його не здав.

З метою з`ясування вказаних обставин, наказом ТВО військового комісара Володимир-Волинського ОРТЦК та СП № 1-агд ід 04.01.2021 призначено службове розслідування (а.с. 46), за результатами якого складений акт службового розслідування (а.с. 48).

11.01.2021 ОСОБА_1 надав письмові пояснення про те, що дисциплінарного проступку не вчиняв (а.с. 52).

Із акта службового розслідування (з яким позивач ознайомився 15.01.2021) видно, що ОСОБА_1 вчинив порушення військової дисципліни, двічі не здавши залік на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП, тим самим порушивши вимоги підпункту 4 статті 11, вимоги статті 16 Статуту внутрішньої Служби, підпункту 1 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а також вимоги наказу Міністра оборони України від 15.07.2016 № 9т Положення з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Наказом № 4-од від 18.01.2021 тво військового комісара Володимир-Волинського ОРТЦК та СП за низький рівень самопідготовки та безвідповідальне ставлення до проходження військової служби, порушення вимог підпункту 4 статті 11, вимоги статті 16 Статуту внутрішньої Служби, підпункту 1 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а також вимог наказу Міністра оборони України від 15.07.2016 № 9т Положення з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 54)

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом прийняття спірного наказу № 4-од від 18.01.2021 діяв з урахуванням всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення та на підставі і у спосіб, що визначені законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (частина друга статті 2 КАС України), що свідчить про правомірність останнього.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади проходження військової служби, їх права та обов`язки регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» та Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Закон № 548-XIV) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язки свято і непорушно додержуватися Військової присяги, бути дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Закону № 548-XIV).

Як встановлено частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 84 зазначеного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно частини першої статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ слідує, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Частинами першою, третьою статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Частиною сьомою статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

З наведеного видно, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Судом встановлено, що службове розслідування проводилося з метою встановлення причин і умов, які сприяли факту отримання старшим лейтенантом ОСОБА_1 незадовільної оцінки під час здачі заліків на допуск до несення чергової служби у Володимир Волинському ОРТЦК та СП у 2021 навчальному році. Із акта службового розслідування слідує, що такими причинами є особиста недисциплінованість, низький рівень самопідготовки та безвідповідальне ставлення до проходження військової служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача, що позивач порушив вимоги підпункту 4 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої Служби, підпункту 1 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а також вимоги Наказу Міністра оборони України від 15.07.2016 року № 9т Положення з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Погоджуючись із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

Як видно з наказу Міністра оборони України від 15.07.2016 № 9т Положення з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі - Положення).

Чергова служба - це вид чергування, пов`язаний з виконанням завдань адміністративного управління та інших обов`язків внутрішньої служби .

Черговий - військовослужбовець, який підчас чергування виконує визначені йому обов`язки внутрішньої служби самостійно або призначається для безпосереднього керівництва підпорядкованим особовим складом добового наряду.

Пунктом третім (Положення) визначено, що військовий комісар у підготовчий період в грудні місяці 1 раз у рік видає наказ Про допуск особового складу Володимир-Волинського ОРТЦК та СП до несення чергування в 2021 навчальному році в якому визначається головні напрямки чергової служби. На підставі наказу Про допуск особового складу Володимир-Волинського ОРТЦК та СП до несення чергування в 2021 навчальному році щорічно у грудні місяці розробляються наступні документи:

- наказ військового комісара Про організацію службової діяльності у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП в наступному навчальному році;

- наказ військового комісара Про організацію чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП в наступному навчальному році;

- план підготовки Володимир-Волинського ОРТЦК та СП в наступному навчальному році та перелік заходів повсякденної діяльності Володимир-Волинського ОРТЦК те СП в наступному навчальному році.

Пунктом четвертим Положення визначено, що основним заходом підготовки військовослужбовців до несення чергової служби є одноденний збір з військовослужбовцями. Під час проведення одноденного збору проводяться такі заходи:

- доведення плану зборів, аналізу організації і несення чергування за рік.

- доведення основних положень нормативно-правових актів та керівних документів щодо організації і несення чергування, порядку надання доповідей по лінії чергової служби.

- обладнання приміщення для несення чергування, порядок зберігання та ведення документації, особливості несення чергування та порядок за раптово виникаючими різного роду обставинами.

- порядок дій чергового з отриманням розпоряджень, сигналів (команд), порядок оповіщення службових осіб.

- порядок надання доповідей і донесень про надзвичайні ситуації, події, кримінальні та адміністративні порушення.

- прийом заліків на допуск до несення чергування

З відомості результатів здачі заліку з підготовки до несення чергової служби з особовим складом Володимир-Волинського ОРТЦК та СП від 15.12.2020 (а.с. 42) видно, що позивач (внаслідок неуспішної здачі заліку) не був допущений до чергування.

У зв`язку з таким недопуском, позивачу був наданий час для підготовки до заліку та наказано до 29.12.2020 підготуватись до повторної здачі заліків на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП (наказ від 16.12.2020 № 157-агд Про допуск особового складу до несення чергової служби в Володимир-Волинському об`єднаному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки в 2021 навчальному році).

Проте, позивач безвідповідально поставився до проходження військової служби, що відобразилося у вкрай низькому рівню самопідготовки, та повторно 30.12.2020 не здав залік на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП.

Також, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 незадовільно здавав заліки на допуск до чергової служби 25.02.2020 (а.с. 32, 33) та 30.06.2020 у зв`язку з чим був не допущений до чергування у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП (а.с. 38).

При цьому кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`яз-ки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Тобто, позивач протягом 2020 року не підвищував рівень своїх військових професійних знань, не виконав свого службового обов`язку і вимог наказу від 16.12.2020 № 157-агд тво військового комісара Володимир-Волинського ОРТЦК та СП та належним чином не підготувався до здачі заліку на допуск до чергової служби, що потягло за собою негативну оцінку та недопуск до чергування у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП.

З питань у білеті № 3, які є в матеріалах справи можна дійти висновку, що відповіді, на які не зміг дати позивач під час здачі заліку на допуск до несення чергової служби у Володимир-Волинському ОРТЦК та СП, не є специфічними та такими, що потребують спеціальної підготовки чи знань та є в цілому загальними для військовослужбовців. Проте, з матеріалів справи слідує, що позивач не зумів дати повноцінної відповіді на жодне питання (а.с. 44, 45).

За вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року в справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 р. у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Також Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року в адміністративній справі № 140/763/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький