Справа № 233/3184/21
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3184/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вороніна А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що Постановою начальника Костянтинівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 01 липня 2021 року вона притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. за те, що у порушення встановлених правил перебування іноземців в Україні, з січня 2021 року надавала житло громадянину Вірменії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який прибув в Україну у січні 2000 року, ухилився від виїзду з України незаконно перебуває в України, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 206 КУпАП. Вважає постанову незаконною, та такою що підлягає скасуванню. Дійсно, з ОСОБА_2 вона стала мешкати разом з січня 2021 року. До цього часу ми були знайомі та їй було відомо про те, що він за національністю - вірменин. Але станом до липня поточного року їй не було відомо громадянином якої держави він є. Їй також не було відомо про те, що її співмешканець прибув в Україну у січні 2000 року, ухилився від виїзду з України та незаконно перебуває в України. Вже після складення протоколу ОСОБА_2 надав мені копію свого закордонного паспорту, який він отримав в 2010 році, та в якому є відмітки зроблені митними службами Вірменії в 2011 та 2012 роках. Більш того, ОСОБА_2 доволі часто виїжджав до Вірменії. Вважає, що в її діях відсутня вина у формі умислу, яка є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.206 КУпАП. Тому просила скасувати постанову начальника Костянтинівського міського відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецької області від 01 липня 2021 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5100 гр.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, просила його задовольнити. Також додаткового зазначила, що не може бути суб`єктом правопорушення за ст.206 КУаП, оскільки право надання житлового приміщення у користування належить лише власнику цього житла, або за обов`язкової згоди власника. Квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності також її матері ОСОБА_5 , яка була категорично проти знаходження ОСОБА_2 у квартирі. Тому останній лише інколи залишався переночувати у неї.

Представник відповідача Воронін А.Ф. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, підтримав доводи, наведені у письмовому відзиві. Так, зазначив, що 23.06.2021 року до Дружківського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від відділу поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло подання про вжиття заходів про примусове повернення із забороною в`їзду на територію України відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цього ж дня співробітниками Дружківського МВ ГУ ДМС у Донецькій області було встановлено нелегального мігранта - громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , паспорт громадянина Республіки Вірменія НОМЕР_1 , виданий 21.12.2010.

Термін законного перебування ОСОБА_2 на території України закінчився 01.04.2000 року, оскільки він прибув на територію України 01.01.2000 року та у подальшому ухиляється від виїзду з України після закінчення терміну перебування.

23.06.2021 року співробітниками Дружківського МВ ГУ ДМС у Донецькій області відносно громадянина Вірменії ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДО №000871, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП України та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДО № 000868 у сумі 2400 грн., а саме за встановлення факту ухилення ОСОБА_2 з 01.04.2000 року від виїзду з України після закінчення дозволеного 180 днів - 90 денного терміну перебування в Україні. Вищевказана постанова ОСОБА_2 оскаржена не була, тобто набрала законної сили 03.07.2021 року. Під час складання протоколу ОСОБА_2 надав пояснення, що «з січня 2021 року по теперішній час він проживає однією сім`єю з громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 » .

Під час перебування в Україні, за продовженням терміну перебування, оформленням посвідки на тимчасове проживання та дозволу на імміграцію в Україну, громадянин Вірменії ОСОБА_2 до органів ДМС не звертався. У повному обсязі розуміє, що порушив міграційне законодавство України.

23.06.2021 року відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 посадовою особою Дружківського МВ ГУ ДМС у Донецькій області було прийняте рішення № 5 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , якого зобов`язано самостійно покинути територію України у термін до 23.07.2021 та з забороною подальшого в`їзду на територію України строком на 3 роки.

01.07.2021 року на підставі листа Дружківського МВ ГУ ДМС у Донецькій області «Щодо необхідності притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ст.206 КУпАП» співробітниками Костянтинівського МВ ГУ ДМС у Донецькій області було встановлено та опитано громадянку України ОСОБА_1 , яка на порушення встановлених правил перебування іноземців в Україні надає житло громадянину Вірменії ОСОБА_2 , з яким фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного, 01.07.2021 року Костянтинівським МВ ГУ ДМС у Донецькій області було притягнуто громадянку України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО 000882. Цього ж дня, начальником Костянтинівського МВ ГУ ДМС у Донецькій області були розглянуті матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 206 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення ПН МДО 000879 у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Під час розгляду справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, їй під особистий підпис, були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З боку посадових осіб Костянтинівського МВ ГУ ДМС у Донецькій області рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було прийняте з урахуванням усіх обставин справи, об`єктивно, своєчасно, в межах повноважень та із забезпеченням дотримання вимог чинного законодавства (а.с.22-25).

З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що Постановою начальника Костянтинівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 01 липня 2021 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. за те, що у порушенні встановлених правил перебування іноземців в Україні, з січня 2021 року надавала житло громадянину Вірменії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який прибув в Україну у січні 2000 року, ухилився від виїзду з України незаконно перебуває в України (а.с.7).

Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 206 КУпАП надання громадянами іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприяння їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також надання інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері міграції.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у наданні іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприянні їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також наданні інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, що досягли 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, не може погодитися із доводами представника відповідача, що у діях позивачки наявна вина у формі необережності.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Позивачка не знала та не могла передбачити, що ОСОБА_2 незаконно знаходиться на території України.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушень (проступку), зокрема об`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст. 206 КУпАП, що, на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, полягало формі прямого умислу при наданні права проживання громадянину Вірменії ОСОБА_2 , який знаходиться на території України незаконно.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту умислу на вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Так, позивачка пояснила у судовому засіданні, що їй не було відомо про те, що ОСОБА_2 знаходиться на території України незаконно та, що він є іноземцем або особою без громадянства. Надані відповідачу письмові пояснення, де вона визнає повністю провину у скоєному правопорушенні, спростовує тим, що писала їх під диктовку не вникаючи у зміст, оскільки знаходилась у стані психологічного стресу, викликаному звинуваченням, а також станом здоров`я після перенесеної важкої операції на очах.

Суд також погоджується із доводами позивачки щодо відсутності доказів про наявність згоди іншої співвласниці квартири - її матері ОСОБА_5 .

Так, стаття 383 Цивільного кодексу визначає основні права власників житлового будинку або квартири. Одним з найважливіших їхніх прав є можливість власника використовувати квартиру або будинок для власного проживання або проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник квартири має право за згодою членів сім`ї (інших співвласників) здавати в оренду квартиру (кімнати квартири). Використання орендарем квартири (кімнат) обумовлюється договором оренди, укладеним із власником квартири (усіма співвласниками) в письмовій формі.

Суду не надано відповідачем також переконливих доказів використання громадянином Вірменії ОСОБА_2 житлового приміщення позивачки для тимчасового проживання - пояснень співвласниці, сусідів, тощо.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи викладене, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не було вчинено правопорушення, передбачене ст.206 КУпАП, зокрема, щодо у неї був умисел при наданні громадянину Вірменії ОСОБА_2 , який знаходиться на території України незаконно, приміщення для ночівлі, оскільки дана обставина спростовується відсутністю доказів, згідно яких їй би було відомо про те, що громадянин ОСОБА_2 незаконно знаходиться на території України. При цьому суд також враховує спірний термін незаконного перебування зазначеного громадянина на території України - з 2000 року, оскільки відсутні будь-які докази перетинання державного кордону України, які у всякому випадку мали місце протягом цього часу, зважаючи на твердження позивачки та відмітки митної служби Росії у паспорті громадянина Вірменії ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , датовані 10 січня 2011 року.

На підставі вищенаведеного відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП, у зв`язку з чим постанова від 01 липня 2021 року серії ПН МДО № 000879 підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , враховуючи, що вона сплатила судовий збір у розмірі 454 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача вказаний судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 73-77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст.7, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДО № 000879 від 01 липня 2021 року- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 липня 2021 року серії ПН МДО № 000879, винесену відносно ОСОБА_1 за ст. 206 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашня адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі суми 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя