Справа № 520/13224/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення

26 серпня 2021 року № 520/13224/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові заяву позивача про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду 26.07.2021 року звернулася позивач із заявою про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд: змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020 та встановити спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) нарахованої та не виплаченої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року у розмірі 200182,44 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що вона звернулася із заявою до відповідача про добровільне виконання рішення суду про отримання суддівської винагороди. ТУ ДСА України у Харківській області повідомило позивача про добровільне виконання рішення ХОАС від 14.12.2020 по справі №520/13224/2020 в частині, що підлягала негайному виконанню, а саме: про здійснення нарахування та виплати недоотриманої суддівської винагороди за квітень 2020 року. У виплаті іншої частини позивачу було відмовлено з посиланням на те, що виконання судового рішення по справі №520/13224/2020 в повному обсязі можливо лише після зміни способу і порядку виконання судового рішення на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-УІІ1 та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з чим позивач звернулася із заявою про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020.

Заяву позивача призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.08.2021 року об 11:00.

Представником відповідача через канцелярію суду були надані письмові пояснення, в яких він просить суд змінити порядок та спосіб виконання рішення суду від 20.11.2020 по справі № 520/13224/2020 в порядку стягнення з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішення судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

У судове засідання сторони, третя особа та їх представники не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року, Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківської області щодо нарахування та виплати судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застуванням обмеження нарахування 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин 2, 3, 5, 6 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, та з урахуванням передбачених Законом доплат, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у загальній сумі 280228,61 грн. Рішення підлягало негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 А/с відповідача на рішення ХОАС від 14.12.2020 повернуто скаржнику.

Рішення суду набрало законної сили 15.02.2021 та Харківським окружним адміністративним судом 16.06.2021 позивачу було видано виконавчий лист.

Позивач звернулася до ТУ ДСА у Харківській області із заявою про добровільне виконання рішення суду про отримання суддівської винагороди. ТУ ДСА України у Харківській області повідомило позивача про добровільне виконання рішення ХОАС від 14.12.2020 по справі №520/13224/2020 в частині, що підлягала негайному виконанню та про здійснення нарахування та виплати недоотриманої суддівської винагороди за квітень 2020 року. Щодо непроведення виплати решти суми відповідач посилався на те, що ТУ ДСА України у Харківській області здійснює всі нарахування та виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, які затверджує Державна судова адміністрація України. На рівні головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України відкрито бюджетну програму 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», за рахунок якої здійснюється виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів. За таких обставин виконання судового рішення по справі №520/13224/2020 в повному обсязі можливо лише після зміни способу і порядку виконання судового рішення на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-УІІ1 та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з вказаним позивач звернулась із заявою про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020.

Суд, дослідивши доводи подання, надані сторонами докази, дійшов наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у разі невиконання рішення суду, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Судом з програми "Діловодства суду" встановлено, що позивачем отримано 16.06.2021 виконавчий лист по справі №520/13224/2020 щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, зі змісту заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення, судом не встановлено факту звернення позивача до органів державної виконавчої служби з метою примусового виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної ст. 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд зазначає, що заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи та неможливості їх заявлення при первинному зверненні до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справи №№ 21-394а14, 21-475а14) та постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року (справа №281/1618/14-а), від 10.07.2019 року (справа № 755/7078/16-а).

Крім того, представником відповідача було повідомлено, що ТУ ДСА добровільно виконало рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі №520/13224/2020 в частині, яка підлягала негайному виконанню, в частині нарахування та виплати недоотриманої суддівської винагороди за квітень 2020 року.

Суд зазначає, що ні позивачем ні представником відповідача не надано до суду належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі №520/13224/2020 в іншій частині.

Таким чином, зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до положень ст. 76 КАС України, суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні спору судом були враховані як характер спірних правовідносин, так і зміст та специфіка реалізації управлінських функцій відповідачем. Предмет спору був ретельно вивчений.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про заміну способу виконання судового рішення.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/13224/2020 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 26.08.2021.

Суддя Білова О.В.