Справа № 520/11763/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 р. № 520/11763/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (вул. Євгена Котляра, буд. 7,м. Харків,61052, ) до Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, буд. 2, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Стягнути з Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, б. 2, м. Богодухів, Харківська обл., 62103, ) 7619,30 грн. заборгованості по компенсаційним виплатам від перевезення пасажирів, які мають право на пільги згідно з чинним законодавством України, на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», в тому числі:

- 2676,94 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят шість гривень 94 коп.) заборгованості по компенсаційним виплатам за перевезення пасажирів, які придбали квитки на території Богодухівської міської ради у 2020 році та мають право на пільги згідно з чинним законодавством України;

- 606.64 грн. (шістсот шість гривень 64 коп.) заборгованості по компенсаційним виплатам за перевезення пасажирів, які придбали квитки на території Сухининської сільської ради у 2020 році та мають право на пільги згідно з чинним законодавством України;

- 4160.35 грн. (чотири тисячі сто шістдесят гривень 35 коп.) заборгованості по компенсаційним виплатам за перевезення пасажирів, які придбали квитки на території Крисинської сільської ради у 2020 році та мають право на пільги згідно з чинним законодавством України;

- 175,37 грн. (сто сімдесят п`ять гривень 37 коп.) заборгованості по компенсаційним виплатам за перевезення пасажирів, які придбали квитки на території Сазоно-Баланівської сільської ради у 2020 році та мають право на пільги згідно з чинним законодавством України.

- Стягнути з Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, б. 2. м. Богодухів, Харківська обл.. 62103. код СДРІЇОУ 04058640) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Рада не виконує у повному обсязі зобов`язань за договором від 09.11.2020 р. № 67/11 про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення на користь АТ "Укрзалізниця" в частині сплати 7619,30грн.

Позивач просить суд вимоги заявленого позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву судом не отримано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як встановлено за матеріалами справи 09.11.2020 р. між Радою як розпорядником бюджетних коштів та Залізницею як перевізником укладено договір № 67/11 (далі за текстом - Договір) на компенсаційні виплати пільгового проїзду залізничним транспортом окремих категорій громадян на 2020 рік на суму 53000,00 грн.

За умовами Договору компенсаційні виплати за перевезення окремих пільгових категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення проводяться Відповідачем в межах коштів, передбачених у місцевому бюджеті на поточний рік (п. 2.1). Виплати проводяться щомісячно на підставі облікової форми та актів звірок (п. 2.2).

Також, умовами р. 3 Договору 1 встановлено, що позивач веде облік пільгових перевезень (п. 3.2), проводить визначення та обчислення суми недоотриманих коштів (п. 3.2, п. 3.3), включає суму недоотриманих коштів до місячної станційної звітності (п. 3.4), на підставі місячної станційної звітності складає облікову форму (п. 3.5) та щомісячно, не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду, подає Відповідачу для підписання акти звірки та облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 (п. 3.6).

Умовами р. 4 Договору 1 встановлено, що Відповідач здійснює розрахунки з Позивачем на підставі облікової форми та актів звірки (п. 4.1). перераховує Позивачу кошти у п`ятиденний строк після надходження їх на власні рахунки (п. 4.2), підписує та повертає акти звірки Позивачу протягом 10 робочих днів з моменту їх одержання (п. 4.3).

Пунктом 7.1 Договору 1 регламентовано, що даний Договір 1 набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 р., а в частині проведення розрахунків по Договору І - до повного їх погашення.

Свої зобов`язання, передбачені р. З Договору І. Позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується доданими доказами.

Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором 1: у порушення п. 4.3 Договору 1 до цього часу не повернув Позивачу підписані акти звіряння розрахунків за надані послуги по перевезенню пільгової категорії та безплатних категорій населення у приміському сполученні залізничним транспортом (далі - акт звірки) за лютий, травень-вересень, грудень 2020 року: при фактичному надані Позивачем послуг за Договором 1 на суму 47263.41 грн. (сорок сім тисяч двісті шістдесят три гривні 41 коп.), що зокрема підтверджується відомістю обліку сум збитків від перевезень пасажирів пільгового контингенту в приміському сполученні за 2020 ріку по Богодухівській міській раді. Відповідачем відшкодовано 44586.47 грн. (сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість гривень 47 коп.). Заборгованість за Договором і станом на 01.01.2021 становить 2676.04 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят шість гривень 94 коп.).

Як встановлено за матеріалами справи, між позивачем та Сухининською сільською радою 02 липня 2020 року укладений Договір № 42 (далі - Договір 2), з Сазоно-Баланівською сільською радою 03 липня 2020 року укладений Договір № 34 (далі - Договір 3), з Крисинською сільською радою 22 жовтня 2020 року укладений Договір № 1 (далі - Договір 4), предметом яких також є компенсація збитків за пільгові перевезення. Юридична форма Договорів 1, 2, 3, 4 є тотожною, оскільки позивачем був розроблений один проект адміністративного договору - договору на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, який використовується у правовідносинах з усіма органами місцевого самоврядування.

На теперішній час, у результаті проведення реформи адміністративно- територіального устрою України, Богодухівська міська рада є правонаступником прав та обов`язків Крисинської сільської ради. Сухининської сільської ради та Сазоно-Баланівської сільської ради, а отже є боржником по Договорам 2.3.4. зважаючи на таке.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження терторій територіальних громад Харківської області» до Богодухівської територіальної громади ввійшли, зокрема, Богодухівська міська рада, Крисинська сільська рада. Сухининська сільська рада та Сазоно-Баланівська сільська рада.

Згідно підпунктів 4. 9. 11 п. 61 розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сформована територіальна громада с правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади; юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розмішена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою юридична особа - виконавчий комітет новообраної ради с правонаступником прав та обов`язків юридичних осіб - виконавчих комітетів рад, що припиняються, з дня затвердження новообраною радою персонального складу її виконавчого комітету.

Відповідно до п. 2.1 Договору 2 його сума складає 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ.

Свої зобов`язання, передбачені р. 3 Договору 2, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується доданими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором 2: у порушення п. 4.3 Договору 2 до цього часу не повернув позивачу жодного підписаного акта звірки за 2020 рік; при фактичному надані позивачем послуг за Договором 2 на суму 606.64 грн. (шістсот шість гривень 64 коп.), що, зокрема, підтверджується відомістю обліку сум збитків від перевезень пасажирів пільгового контингенту в приміському сполученні за 2020 ріку по Сухииинській сільській раді. Відповідачем компенсаційні виплати не здійснювалися. Заборгованість за Договором 2 станом на 01.01.2021 становить 606.64 грн. (шістсот шість гривень 64 коп.).

Також, відповідно до умов п. 2.1 Договору 3 його сума складає 6530,66 грн. (шість тисяч п`ятсот тридцять гривень 66 коп.) в т.ч. ПДВ.

Свої зобов`язання, передбачені р. З Договору 3, Позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується доданими доказами.

Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором 3, а саме: у порушення п. 4.3 Договору 3 до цього часу не повернув позивачу підписані акти звірки за листопад та грудень 2020 року: при фактичному надані Позивачем послуг за Договором 3 на суму 3880,42 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 42 коп.), що зокрема підтверджується відомістю обліку сум збитків від перевезень пасажирів пільгового контингенту в приміському сполученні за 2020 ріку по Сазоно-Баланівській сільській раді. Відповідачем відшкодовано 3705,05 грн. (три тисячі сімсот п`ять гривень 05 коп.). Заборгованість за Договором 3 станом на 01.01.2021 становить 175,37 грн. (сто сімдесят п`ять гривень 37 коп.).

Судом встановлено, що відповідно до умов п. 2.1 Договору 4 його сума складає 4170,00 грн. (чотири тисячі сто сімдесят гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ.

Свої зобов`язання, передбачені р. З Договору 4, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується доданими доказами.

Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором у порушення п. 4.3 Договору 4 до цього часу не повернув позивачу жодного підписаного акта звірки за 2020 рік: при фактичному надані позивачем послуг за Договором 4 на суму 4160.35 грн. (чотири тисячі сто шістдесят гривень 35 коп.), що підтверджується відомістю обліку сум збитків від перевезень пасажирів пільгового контингенту в приміському сполученні за 2020 ріку по Крисинській сільській раді. Відповідачем компенсаційні виплати не здійснювалися. Заборгованість за Договором 4 станом на 01.01.2021 становить 4160,35 грн. (чотири тисячі сто шістдесят гривень 35 коп.).

Отже, заборгованість відповідача перед підприємством позивача по компенсаційним виплатам за перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні склала 7619.30 грн. (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 30 коп.) та відображена в розрахунку ціни позову.

Позивач листом від 22.01.2021 № ДП-3-01-19/22 повідомляв відповідача про наявність заборгованості за 2020 рік, але відповіді на лист не надходили, заборгованість сплачена не була.

13.04.2021 за № НЮ-04-11/154 позивачем була направлена претензія до відповідача щодо стягнення компенсаційний виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на суму 7619,30 грн. (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 30 коп.) (а.с. 121-123).

З відповіді від 20.05.2021 № 02-15/2062, наданої Богодухівською міською радою вбачається, що відповідач не заперечує факт наявності заборгованості за 2020 рік та її розмір, однак, зазначає, що не має можливості заплатити вказану заборгованість, яка виникла у 2020 році, у зв`язку з тим, що бюджетний рік закінчився (а.с. 124).

Не погоджуючись із відповідністю закону відмови Ради як розпорядника бюджетних коштів у спірних правовідносинах від виконання зобов`язань за діючим адміністративним договором, Залізниця ініціювала даний спір, наполягаючи на стягненні решти коштів за Договором у судовому порядку.

Отже, предметом спору у справі є компенсація збитків за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, правовою формою яких є договори на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, укладені між акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - Позивач) та органами місцевого самоврядування.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

У ч. 1 ст. 7 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України, зокрема, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», а також постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року № 354.

Отже, регулюючи умови транспортного сполучення і запроваджуючи правило пільгового перевезення окремих категорій громадян, Держава створила обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів витрат залізничного транспорту, пов`язаних із забезпеченням пільгового перевезення окремих категорій громадян.

Звідси слідує, що у розумінні п.16 ч.1 ст.4 КАС України укладений між Радою та Залізницею документ належить до кола адміністративних договорів, позаяк спрямований на виконання функції Держави з приводу пільгового перевезення окремих категорій громадян за рахунок активів і ресурсів Залізниці.

У силу п.п. "ґ" п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення - компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі визначений Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 (далі за текстом - Порядок №1359).

Згідно з пунктами 3 - 5 Порядку №1359 облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки).

Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг.

Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.

Пунктом 7 Порядку №1359 передбачено, що сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

А відповідно до пункту 9, 10 Порядку №1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці (п.11 Порядку № 1359).

Системний аналіз наведених правових положень свідчить про те, що із виконанням заявником - Залізницею набутого у межах адміністративного договору публічного обов`язку перевезення усіх пільгових категорій громадян кореспондується обов`язок відповідача компенсувати всі витрати, пов`язані із виконанням приватною особою функції Держави для задоволення потреб окремої соціально незахищеної категорії суспільства на споживання послуги з транспортного сполучення.

Відтак, відсутність бюджетних асигнувань не може слугувати підставою невиконання зобов`язань щодо компенсації пільгового проїзду залізничним транспортом окремих категорій населення.

Суд зауважує, що хоча чинним законодавством не врегульовано порядку проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов`язання за укладеними договорами, проте вказане не може бути підставою для звільнення від виконання зобов`язань за укладеними договорами.

Відсутність бюджетних асигнувань, як підстава відмови у відшкодуванні позивачу вартості перевезення пасажирів за пільговий проїзд окремих категорій громадян, порушує принципи справедливості та рівності, не створює належних умов виконання Договору, а відсутність коштів для належного виконання грошового зобов`язання у межах адміністративного договору не може бути визнано обставиною, що звільняє від відповідальності, незалежно від підстав її виникнення.

Аналогічний висновок з питань правозастосування у спірних відносинах викладений у постанові Верховного Суду від 13.06.2019р. у справі №826/8581/16 та враховується судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір, безумовно, підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У спірних правовідносинах укладений між сторонами спору договір, у силу положень п.16 ч.1 ст.4 КАС України, має усі ознаки адміністративного договору.

Суд повторно зауважує, що предметом Договору є здійснення компенсаційних виплат за перевезення пільгових категорій громадян, які надаються Залізницею. Тобто, відшкодуванню підлягають усі витрати, понесені останньою протягом року, які залізниця зазнає за перевезення пільгових категорій громадян даного регіону.

Уклавши договір незалежно від його правової природи, сторони зв`язані умовами його виконання, а право сторони на отримання виконання згідно договору підлягає захисту.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума фактично є витратами залізниці, які вона понесла, надавши послуги з перевезення пільговим категоріям громадян, які відповідач повинен відшкодувати.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Так, заявником при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 3791736 від 18.06.2021 р. на відповідну суму (а.с. 13). Отже, вказана сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок владного суб`єкта.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (вул. Євгена Котляра, буд. 7, м. Харків, 61052, ) до Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, буд. 2, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, б. 2, м. Богодухів, Харківська обл., 62103, ) 7619,30 (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 30 коп) грн. заборгованості по компенсаційним виплатам від перевезення пасажирів, які мають право на пільги згідно з чинним законодавством України, на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Харківської області (пл. Соборності, буд. 2, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) на користь Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (код 40081216, місцезнаходження - 61052, м. Харків, вул. Є. Котляра, буд. 7) 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. понесених витрат за оплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 серпня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.