Справа № 160/8639/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року Справа № 160/8639/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
31 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 13.04.2021р. та призначити пільгову пенсію за Списком №1 на підставі пункту першого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, тобто з 13.04.2021 року, та виплатити належні пенсійні виплати за весь час з моменту звернення за призначенням пенсії вперше.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 15.06.2020 року та 13.04.2021 року позивач звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявами щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. 16.06.2020 року та 21.04.2021 року відповідачем в адресу позивача було надано відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із тим, що пільговий стаж ОСОБА_1 становить 4 роки 1 місяць, при цьому до пільгового стажу не зараховано період з липня 2012 року по 03.11.2015 року та з березня 2016 по 18.12.2016, оскільки за вказані періоди заявником не було надано уточнюючі довідки підприємств. ОСОБА_1 вважає протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки із заявами про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем було надано копію трудової книжки, що є основним документом, та в якій в повній мірі відображені всі відомості, необхідні для врахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача. Разом з тим, позивач наголошує, що є безпідставним витребування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області уточнюючих довідок підприємств за наявності у позивача трудової книжки, в якій містяться необхідні відомості.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у відповідача належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.
05.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач висловлює незгоду з вимогами позову та вказує, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірно було відмовлено у зарахуванні періоду роботи на пільгових умовах по Списку №1 на підприємствах ТОВ «Промисловий ремонт» та ПАТ «Криворізький завод гірничого обладнання», оскільки з часу звернення 07.05.2021 року із заявою за реєстровим №3342 за призначенням пенсії по даний час ОСОБА_1 не надав до пенсійного органу довідки, уточнюючі пільговий характер роботи у періоди з липня 2012 року по 03.11.2015 року та з березня 2016 по 18.12.2016, водночас у трудовій книжці позивача не наведено всі необхідні відомості (про заняття ОСОБА_1 на відповідних роботах повний робочий день, також розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи). Так, відповідач зазначив, що відсутність вказаних відомостей у пенсійного органу (що мають міститись в уточнюючих довідках) не породжує права на зарахування певних періодів роботи позивача до пільгового стажу. Окремо відповідач зазначив про дискреційні повноваження ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 13.04.2021 року.
Водночас, відповідачем не було виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року щодо надання засвідченої копії пенсійної справи позивача.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
15.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через офіційний вебпортал із заявою щодо підтвердження пільгового стажу роботи.
13.04.2021 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21.04.2021 №01, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, що становить не менше 5-ти років. Пільговий стаж позивача (Список №1) було встановлено в розмірі 4 роки 1 місяць (на 31.12.2020). До пільгового стажу не було зараховано: період з липня 2012 по 03.11.2015 ТОВ «Промисловий ремонт», оскільки відсутня пільгова довідка; період з березня 2016 по 18.12.2016 ПАТ «Криворізький завод гірничого обладнання», оскільки відсутня пільгова довідка. У коментарях до рішення від 21.04.2021 року зазначено: в довідці №сз/980/12.04.2021/1 від 12.04.2021 не зазначено інформацію про наявність/відсутність безкоштовних відпусток; в довідці про стаж роботи №0409/ц-6 від 09.04.2021 відсутня інформація на підставі чого видана довідка; відсутнє пояснення чому підприємство «МЕТІНВЕСТ» посилається на наказ №109/1 від 22.02.2016 про результати атестації робочих місць АТ «Корум Криворізький завод гірничого обладнання».

Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту - Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту - Порядок № 637).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного, суд приходить до висновку, що використання норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442), що набрала чинності 21.08.1992 року (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Таким чином, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як було встановлено судом із рішення Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21.04.2021 №01, до пільгового стажу позивача не було зараховано: період з липня 2012 по 03.11.2015 ТОВ «Промисловий ремонт» та період з березня 2016 по 18.12.2016 ПАТ «Криворізький завод гірничого обладнання», у зв`язку з ненаданням відповідних уточнюючих довідок.

Поряд з цим, суд зауважує, що за відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 01.06.1987 року, встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період виконував наступні роботи:

- з 23.07.2012 року - переведений слюсарем черговим та з ремонту устаткування (у кар`єрі) 5 розряду на дільниці з ремонту гірничого устаткування ТОВ «Промисловий ремонт» (), згідно наказу від 23.07.2012 №4/51п (запис №25 трудової книжки);

- згідно наказу від 01.03.2011 №4/1 ТОВ «Промисловий ремонт» () за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (запис №26 трудової книжки);

- згідно наказу від 31.07.2015 №4/490 ТОВ «Промисловий ремонт» () за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (запис №27 трудової книжки);

- 03.11.2015 року - звільнений за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України ТОВ «Промисловий ремонт» (), згідно наказу від 03.11.2015 №4/49з (запис №28 трудової книжки);

- згідно наказу від 22.02.2016 року №109/01 Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (), за підсумками атестації робочих місць, за умовами праці по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 з 01.03.2016 року (запис №31 трудової книжки);

- з 13.06.2016 - переміщено слюсарем черговим та з ремонту устаткування шостого розряду дільниці сервісного обслуговування обладнання Глеюватського кар`єру ПАТ «ЦГЗК» цеху сервісного обслуговування обладнання ПАТ «ЦГЗК» департаменту капітальних ремонтів та сервісного обслуговування згідно наказу від 13.06.2016 року №981/02 (запис №32 трудової книжки);

- 18.12.2016 - звільнений з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» () в порядку переведення до ТОВ «Метінвест-Промсервіс», п. 5 ст. 36 КЗпП України згідно наказу від 14.12.2016 №2624/02 (запис №33 трудової книжки).

Суд зауважує, що відповідно до встановлених із трудової книжки відомостей, ОСОБА_1 з 23.07.2012 року по 03.11.2015 року та з 01.03.2016 по 18.12.2016 року виконував роботу на посаді «слюсар черговий та з ремонту устаткування (у кар`єрі)». Віднесення професії до Списку №1 передбачено розділом I («Гірничі роботи») Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день надає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджено постановою КМУ від 16.01.2003 року №36).

Судом також встановлено, що позивачем, не зважаючи на наявність відомостей у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , дата заповнення 01.06.1987 року, вживались заходи щодо отримання у ТОВ «Промисловий ремонт» () довідки для підтвердження пільгового страхового стажу, зокрема й за період 2012-2015 рік (період роботи позивача за Списком №1). Однак конверт із заявою до керівника ТОВ «Промисловий ремонт» за трек-номером 270 було повернуто в адресу ОСОБА_1 з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Водночас, в матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за вих.№03-35 від 27.04.2021 Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (, скорочена назва АТ «КОРУМ Криворізький завод гірничого обладнання), якою підтверджено період роботи ОСОБА_1 на даному підприємстві у період з 01.03.2016 по 18.12.2016 року на посаді, передбаченої Списком №1. Також до матеріалів справи надано копію Наказу №109/01 від 22.02.2016 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та додаток №1 з Переліком виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Суд зауважує, що до матеріалів справи позивачем надана довідка за формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) щодо ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), з якої вбачається, що у спірні періоди (з 23.07.2012 року по 03.11.2015 року та з 01.03.2016 по 18.12.2016 року) (сторінки 3 та 4 довідки ОК-5) були внесені страхові внески за кожний повний місяць кожного звітного року (в тому числі з початку 2012 по кінець 2016) та зараховано в повному обсязі страховий стаж (сторінки 3 та 4 довідки ОК-5). Крім того, на сторінці 6 довідки ОК-5 містяться детальні відомості по спеціальному стажу за спірні періоди: з липня 2012 року по листопад 2015 року страхувальником за кодом 36608356 (тобто ТОВ «Промисловий ремонт») згідно наказів 01.03.2011 №4/1 та від 31.07.2015 №4/490 (зазначені в графах «№ наказу», «дата наказу»), до спеціального страхового стажу позивача (тобто на пільгових умовах) було віднесено відповідну кількість днів кожного звітного періоду; також з березня 2016 по грудень 2016 року страхувальником за кодом 31550176 (тобто ПрАТ «Криворізький завод гірничого обладнання») до спеціального страхового стажу позивача (тобто на пільгових умовах) було віднесено відповідну кількість днів кожного звітного періоду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що періоди з липня 2012 по 03.11.2015 ТОВ «Промисловий ремонт» та період з березня 2016 по 18.12.2016 ПАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за віком за Списком №1, оскільки вищенаведеними документами підтверджується спеціальний пільговий стаж позивача.

Також суд зауважує, що згідно положень Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, відповідальність за підтвердження пільгового стажу покладена на підприємство, яке надало відповідні довідки про наявність пільгового стажу.

Суд зазначає, що незарахування періоду роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 06.05.2021 року №0.0..1, позивач за подання адміністративного позову сплатив 908,00 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам на відповідача та зазначає про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 605,33 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій про відмову ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене в листі №10924-11867/К-02/8-0400/20 від 16.06.2020р. та в Рішенні №01 від 21.04.2021р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 13.04.2021р. з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605, 33 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник