Справа № 645/3609/21
Суддя: Ульяніч І. В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/3609/21
Провадження № 2-а/645/78/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю секретаря судового засідання - Савченко В.Ю.,

за участю представника позивача - Тарасенка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН № 4262302 від 26.05.2021 р., а справу щодо ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26 травня 2021 року старшим лейтенантом поліції Віннічук П.О. 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4262302 про те, що ОСОБА_2 , 26 травня 2021 року об 11 годині 31 хвилині керуючи автомобілем МЕRCEDES-BENZ Е 240, державний номер НОМЕР_1 , по дорозі Салтівське Шосе 152/1 км. м. Харків, був зупинений інспектором поліції, в постанові відповідач зазначив, позивач керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Фрунзенським районним судом м. Харків від 25.02.2021 року на дванадцять місяців, чим порушив вимоги правил дорожнього руху п. 2.1.а «керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом», за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень. Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було з`ясовано всіх обставин справи, необхідних для об`єктивного і правильного її вирішення, не було враховано пояснень позивача. Не було залучено жодного свідка. Інспектор не врахував пояснення позивача та виніс оскаржувану постанову, хоча не мав жодних для цього доказів: відеозаписів, фотофіксації, показань свідків.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

12 липня 2021 року представником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надано відзив на позов, в якому зазначено, що УПП в Харківській області ДПП не погоджується з позовом вважає його необґрунтованим та невмотивованим. Під час перевірки особи позивача за інформаційно-аналітичними базами Національної поліції України було встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096765, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП заборонено керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Фрунзенським районним судом м. Харкова 25.02.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. У графі 7 постанови «до постанови додається» внесено додаток: запис з бодікамер ZM 0093, на якій чітко зафіксоване скоєне правопорушення. Під час розгляду справи позивач, своїм правом надання доказів не було надано підтверджень апеляційного оскарження постанови Фрунзенського районного судом м. Харкова від 25.02.2021, у справі № 645/48/21, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вірно оцінив докази, встановив обставини справи, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає підстави для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 288, 289 КУпАП, з матеріалами справи, вирішено питання про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Відповідно до наданих позивачем матеріалів, витрати на правову допомогу склали 2500,00 грн. Документи, надані на підтвердження правових витрат свідчить про те, що правова допомога складалась з послуг консультування клієнта, з узгодженням правової позиції, складання позовної заяви і подання її до суду, складання процесуальних документів і подання їх до суду, таких як: відзив на позов, заяв, які стосуються розгляду справи. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У пункті 269 Рішення у цієї справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). Зважаючи на висновки Верховного суду належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи у яких конкретизовано справу у якій таку допомогу надано (ВС/КАС № 821/1594/17 від 15.05.2018). Відповідно до ст. 134 КАС України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи, -у хвала Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 335/9780/15. Зважаючи на це, вважали, що вимога про стягнення 2500 грн. є необґрунтованою.

В судовому засіданні представник позивача Тарасенко І.О. пояснив, що з постановою не згоден, також зазначив, що на момент розгляду справи постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не набрала законної сили. Постанова була винесена 25.02.2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, 30.06.2021 року була залишена без змін Харківським апеляційним судом.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомили, надали відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У частині 2 ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно матеріалів справи, старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Віннічук П.О. винесено постанову Серії ЕАН № 4262302 від 26 травня 2021 року, згідно якої ОСОБА_3 , 26 травня 2021 року об 10 годині 54 хвилин, керуючи автомобілем МЕRCEDES-BENZ Е 240, державний номер НОМЕР_1 , по дорозі Салтівське Шосе 152/1 км. м. Харків, без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Фрунзенським районним судом м. Харків від 25.02.2021 року на дванадцять місяців, чим порушив вимоги правил дорожнього руху п. 2.1.а «керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом». Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р.№ 1395), постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем складено оскаржувану постанову без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень, документів, які характеризують особу, що є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вказані обставини не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, відповідачем було надано відеозапис, на якому зафіксовано зупинення позивача та процедура розгляду справи та винесення постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому у відповідності до ст. 317 та 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

В судовому засіданні було встановлено, що постанова від 25.02.2021 року Фрунзенського районного суду м. Харкова, на час винесення постанови інспектором УПП 26.05.2021 року, не набрала законної сили, так як була оскаржена в апеляційному порядку. Тільки 30.06.2021 року постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2021 року була залишена без змін Харківським апеляційним судом, тобто набрала законної сили 30.06.2021 року.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 291 КУпАП - постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Тобто оскаржувана постанова серії ЕАН № 4262302 від 26.05.2021 року інспектором УПП Віннічук П.О. була винесена передчасно. Водночас відсутність рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення особи права керування транспортним засобом, виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у встановленому законом порядку.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Віннічук П.О. не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП. Відповідачем протилежне не доведено, а, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача ОСОБА_1 по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 20, 241-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Віннічук Павла Олеговича, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4262302 від 26 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 4 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Тарасенко Ігор Олександрович, адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Повний текст рішення виготовлено 18 серпня 2021 року.

Суддя - І. В. Ульяніч