Справа № 520/1873/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 р. Справа № 520/1873/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 12.04.21 по справі № 520/1873/21

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_1 ) в особі житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2020, в частині відмови позивачу та членам його сім`ї у грошовій компенсації за належне для отримання жиле приміщення, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону призначити ОСОБА_1 та членам його сім`ї грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 728.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2020, в частині відмови позивачу та членам його сім`ї у грошовій компенсації за належне для отримання жиле приміщення, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військову частину НОМЕР_1 ) в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 728, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував того, що Порядком № 728 визначений чіткий механізм отримання компенсації та черговість її отримання, а позивач звернувся із рапортом без дотримання положень такого порядку. Просить урахувати обставини справи та норми чинного законодавства, викладені у відзиві на позовну заяву.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування рішення Харківського окружного адміністративного суду, тому не можуть бути підставою для його зміни чи скасування. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з Наказом начальника 4 прикордонного загону від 01.08.2020 позивача звільнено в запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Загальна вислуга років старшого прапорщика ОСОБА_1 складає 35 років 11 місяців 21 день.

З наявної в матеріалах справи довідки № 704/88 від 31.07.2020 вбачається, що з 24.03.2017 позивач перебуває на квартирному обліку в Харківському прикордонному загоні.

За час проходження служби житлове приміщення не отримував, а також позивачем не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Дружина позивача ОСОБА_2 , надала нотаріально посвідчену 15.06.2020 приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Бугайловою Л. Я. згоду на отримання грошової компенсації взамін на жиле приміщення, яке вони, як члени сім`ї, мають отримати за реєстровим № 353.

16.09.2020 позивач звернувся із відповідною заявою та всіма необхідними документами на 18 аркушах, відповідно до положень Порядку № 728 від 02.09.2015, до Харківського прикордонного загону про виплату йому грошової компенсації за належне житлове приміщення.

Листом № 704/Л-317-12464 від 20.11.2020 Прикордонний загін повідомив ОСОБА_1 , що його звернення було розглянуто на засіданні житлової комісії Харківського прикордонного загону 20.11.2020, копія відповідного протоколу позивачу надана не була.

Відповідачем надано до матеріалів справи витяг з протоколу № 5 засідання житлової комісії Харківського прикордонного загону від 10.11.2020, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової компенсації відповідно до Порядку № 728 від 02.09.2015 з огляду на те, що Законом та Порядком не передбачена можливість виплати компенсації військовослужбовцям, які мають вислугу більше 20 років та звільнені за закінченням контракту, за власним бажанням або за сімейними обставинами.

На думку позивача, протиправними діями відповідача порушено його законне право на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що стало підставою для звернення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем було дотримано всіх вимог, визначених чинним законодавством для реалізації свого законного права на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особою, яка перебуває в черзі на одержання житлових приміщень у Харківському прикордонному гарнізоні.

Разом з тим, обираючи належний спосіб відновленого порушеного права позивача, враховуючи положення статті 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 728, з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728.

Приписами пункту 3 цього Порядку зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Згідно із пунктом 6 вказаного Порядку підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Пунктом 11 цього ж Порядку передбачено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Наказом Міністра оборони України № 542 від 08.10.2015, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 728 "Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян", внесено зміни до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 за № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за № 24/20337.

Зокрема, житлові комісії та/або квартирно-експлуатаційні організації одночасно перевіряють документи, зазначені у пункті 4.6 розділу IV.

Житлові комісії в десятиденний строк розглядають рапорти військовослужбовців (заяви осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) щодо надання компенсації та на підставі отриманих документів приймають рішення про надання або відмову в наданні компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія інформує військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) у п`ятиденний строк та одночасно надає до КЕВ (КЕЧ) району Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні (додаток 37).

На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Із аналізу викладених вище положень законодавства слідує, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, за результатами розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що подається начальниками гарнізонів через квартирно-експлуатаційні організації та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження реалізації свого права на отримання грошової компенсації, позивач надавав копії паспортів членів сім`ї, ідентифікаційниї номерів членів сім`ї, довідки про перебування на квартирному обліку, довідки про склад сім`ї, довідки про те, що родина Ліхачових житлові чеки не використовувала, довідки про відсутність прав власності на об`єкти нерухомого майна у позивача та його дружини, свідоцтва про шлюб, довідки місця реєстрації позивача та його дружини, нотаріальної згоди ОСОБА_2 , витягу з реєстру речових прав.

Станом на 16.09.2020 вислуга на військовій службі ОСОБА_1 становить більше 20 років; він перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Харківському прикордонному загоні.

Судовим розглядом установлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідач вказав те, що ОСОБА_1 звільнений в запас на підставі підпункту "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", але в Порядку, який регулює зазначені правовідносини, такої підстави не вбачається.

Отже, відмова відповідача не може сприйматися судом як належна щодо призначення відповідної грошової компенсації.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем було дотримано всіх вимог, визначених чинним законодавством для реалізації свого законного права на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особою, яка перебуває в черзі на держання житлових приміщень у Харківському прикордонному гарнізоні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом засідання житлової комісії Харківського прикордонного загону від 10.11.2020, щодо відмови позивачу та членам його сім`ї у грошовій компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особам, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у Харківському прикордонному гарнізоні, правомірно задоволено судом першої інстанції.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Ураховуючи викладене, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо призначення позивачу грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Відтак, ураховуючи положення статті 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 728, з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в частині задоволення позовних вимог неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів відхиляє, як такі, що носять характер особистих припущень відповідача та в ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на судову практику та висновки Верховного Суду, оскільки такі не є релевантними з огляду на те, що сформовані за інших правових відносин сторін.

Колегія суддів також ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи в оскаржуваній частині та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги відмовлено у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати зі сплаті судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 520/1873/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін