Справа № 712/14419/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2021 року

м. Київ

справа №712/14419/16-а

адміністративне провадження № Зв/9901/5/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 26 червня 2020 року за виключними обставинами

у справі № 712/14419/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області

про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання вчинити дії.

У С Т А Н О В И В :

І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

1. 22.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - Управління ПФУ; відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), викладену в листі від 16.12.2016 № 19393/03;

- зобов`язати Управління ПФУ зарахувати в стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та призначити йому таку пенсію з 15.11.2016 (з дати виникнення права на пенсію за віком згідно зі ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») період його роботи з 31.07.1987 до 01.01.1993 гірничим майстром підземних робіт в шахті «Первомайська» з повним робочим днем, що підтверджується трудовою книжкою.

2. Соснівський районний суд м. Черкаси постановою від 16.05.2017 частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправною відмову Управління ПФУ, викладену в листі від 16.12.2016 № 19393/03, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ;

- зобов`язав Управління ПФУ зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи за трудовою книжкою з 31.07.1987 до 01.01.1993 гірничим майстром підземних робіт у шахті «Первомайська» з повним робочим днем у стаж, що дає право на пенсію відповідно до Закону № 1788-ХІІ.

3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 25.07.2017 скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалив в цій частині нову постанову, якою:

- зобов`язав Управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 15.11.2016 відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону № 1788-ХІІ;

- в іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2017 залишив без змін.

4. Верховний Суд постановою від 26.06.2020 скасував постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017, й ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ІІ. ПРОВАДЖЕННЯ ЗА ВИКЛЮЧНИМИ ОБСТАВИНАМИ

5. 10.06.2021 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 26.06.2020 за виключними обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

6. Заява обґрунтована тим, що Конституційний Суд України своїм Рішенням від 23.01.2020 № 1-р/2020 встановив неконституційність п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, застосованого судом касаційної інстанції при вирішені цієї справи. Крім того, Верховний Суд неправильно застосував до спірних правовідносин п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ замість ч. 2 ст. 14 цього ж Закону.

7. Верховний Суд ухвалою від 14.06.2021 відкрив провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

8. Управління ПФУ подало відзив, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 26.06.2020 за виключними обставинами.

ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. У цій справі ОСОБА_1 оскаржував до суду прийняте Управлінням ПФУ рішення про відмову у призначенні йому пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

10. Пунктом «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній на грудень 2016 року (на момент вирішення Управлінням ПФУ питання призначення пенсії), визначалося, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

11. Ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, Суд виходив з того, що Управління ПФУ при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ діяло обґрунтовано у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 окрім спеціального (не менше 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці), також необхідного загального стажу роботи (не менше 25 років).

12. Заявник визначає підставою для перегляду ухваленого у цій справі судового рішення наявність виключної обставини, передбаченої п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, а саме, встановлену Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

13. Так, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII):

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. «б»-«г» ст. 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII;

- ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. «б»-«г» ст. 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. «б»-«г» ст. 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах <…>».

14. Пунктом 1 ч. 5 ст. 361 та п. 4 ч. 1 ст. 363 КАС України визначено право учасників справи подати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами у зв`язку зі встановленням Конституційним Судом України неконституційності (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного Рішення Конституційного Суду України.

15. Отже, на цій підставі заява про перегляд судового рішення за виключними обставини може бути подана у зв`язку зі встановленням Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону після ухвалення судового рішення у справі.

16. Натомість, ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами покликається на обставину встановлення Конституційним Судом України неконституційності п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ до ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення.

17. Тобто, підставу, що не є виключною обставиною у розумінні п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України.

18. Крім того, Верховний Суд постановою від 26.06.2020 відмовив у задоволенні позову. Таке судове рішення не передбачає примусового виконання, тому відсутня умова, передбачена п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, за якої допускається перегляд судового рішення за виключними обставинами «якщо рішення суду ще не виконане».

19. Такої правової позиції притримується Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

20. Також Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

21. Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій), вказав про те, що: «частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.».

22. У Рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України зазначив про те, що: «незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.».

23. Тобто, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної (ретроактивної) дії та поширюється лише на правовідносини, які виникли після його ухвалення.

24. Оскільки Управління ПФУ відмовило ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії, коли положення п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ були чинними та підлягали застосуванню, то Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 не змінює правове регулювання спірних правовідносин на момент їх виникнення.

25. ОСОБА_1 також покликається на неправильне застосування Верховним Судом норм матеріального права, що не є підставою, з якою ч. 5 ст. 361 КАС України допускає перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

26. За викладених обставин, Суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у цій справі за виключними обставинами.

Керуючись ст. 248, 361-369 КАС України, Суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Постанову Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 712/14419/16-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб