Справа № 160/3026/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Справа № 160/3026/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Царікової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
01.03.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.01.2021 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії та незарахуванні періодів загального стажу роботи: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року; з 16.05.1996 року по 17.03.1997 року час роботи в Республіці Чехія на BS Build Servis spol s.r.o та незарахуванні в якості пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи: з 01.09.1980 року по 01.07.1983 року (час навчання в професійно-технічному училищі № 22 м. Дніпродзержинська), з 01.06.2005 по 13.08.2012 року - час роботи на Приватному підприємстві «Агротехкомплект» згідно заяви про призначення пенсії від 22.10.2020 року та 15.12.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та зарахувати до загального та пільгового стажу роботи за Списком № 2 ці періоди роботи з моменту виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, у призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу було відмовлено, у зв`язку з не зарахуванням до загального та пільгового стажу за Списком № 2 періодів його роботи з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року у Північному лісопункті Костилевського ЛПХ (Російська Федерація); з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року у ТОВ «Савас»; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року у ТОВ «Коксобуд»; з 16.05.1996 року по 17.03.1997 року у BS Build Servis spol s.r.o (Республіка Чехія); з 01.06.2005 по 13.08.2012 року у ПП «Агротехкомплект»; з 01.09.1980 року по 01.07.1983 року (час навчання в професійно-технічному училищі № 22 м. Дніпродзержинська). Позивач вважає неправомірною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ним до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують його право на призначення такої пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3026/21. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 22.10.2020 року та 15.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, зазначеним рішенням позивачу повідомлено, що згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 25 років 10 місяців 24 дні, з яких по Списку № 2 7 років 02 місяці 13 днів, отже право на призначення пенсії за віком по Списку № 2 відсутнє.
Також повідомлено про те, що до загального трудового стажу не зараховано періоди роботи: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року, у зв`язку з тим, що у записах трудової книжки про причину звільнення відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону (КЗпП), з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року виправлення в даті наказу про прийняття.
Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За приписами ч. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Так, згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Крім того, відповідно до п. 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , з якої вбачається, що з 01.09.1980 року по 01.07.1983 року позивач навчався в професійно-технічному училищі № 22 м. Дніпродзержинська, з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року позивач працював у Північному лісопункті Костилевського ЛПХ (Російська Федерація) на посаді чокеровщика лісу 4 розряду; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року позивач працював у ТОВ «Савас» на посаді газоелектрозварника; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року позивач працював у ТОВ «Коксобуд» на посаді електрогазозварника 5 розряду, з 01.06.2005 по 13.08.2012 року позивач працював у Приватному підприємстві «Агротехкомплект» на посаді електрозварника.
Разом з тим, відповідачем не були зараховані до загального стажу роботи позивача періоди: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року, з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року, у зв`язку з тим, що у записах трудової книжки про причину звільнення відсутнє посилання на відповідну статтю КЗпП; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року, у зв`язку з виправленням в даті наказу про прийняття.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до загального стажу періоди роботи позивача: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року.
Щодо не зарахування відповідачем до загального стажу позивача періоду його роботи з 16.05.1996 року по 17.03.1997 в Республіці Чехія на BS Build Servis spol s.r.o, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.
Так, 04.07.2001 року між Україною та Чеською Республікою підписано договір про соціальне забезпечення.
Відповідно до ст. 15 означеного Договору якщо право на надання пенсії згідно з правовими нормами однієї Договірної Сторони виникає лише на основі зарахування
страхового стажу, набутого згідно з правовими нормами іншої Договірної Сторони, то Уповноважений орган першої Договірної Сторони: визначає розмір пенсії, яка підлягає виплаті, із урахуванням усіх періодів страхування таким чином, якби весь страховий стаж був набутий виключно згідно з власними правовими нормами.
Таким чином, період роботи позивача з 16.05.1996 року по 17.03.1997 в Республіці Чехія на BS Build Servis spol s.r.o має бути зарахований до страхового стажу позивача без будь-яких додаткових вимог та умов.
При цьому, твердження відповідача стосовно необхідності обов`язкового заповнення ОСОБА_1 формуляру заяви UA/CZ-207 для зарахування періоду його роботи у Чеській Республіці, суд вважає безпідставними та взагалі неприйнятними, оскільки Договір від 04.07.2001 року не визначає обов`язку заповнення такого формуляру заяви.
З огляду на викладене, період роботи позивача з 16.05.1996 року по 17.03.1997 в Республіці Чехія на BS Build Servis spol s.r.o підлягає зарахуванню до загального стажу ОСОБА_1 .
Судом також встановлено, що згідно відомостей з ППВП ПФУ (Форма РС-право) відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 01.06.2005 по 13.08.2012 року (ПП «Агротехкомплект»), оскільки у наданій ОСОБА_1 довідці № 16 від 01.09.2020, уточнюючій особливий характер праці, містилась назва посади позивача «електрогазозварник», тоді як в трудовій книжці позивача зазначено посаду «електрозварник».
Разом з тим, суд вважає що зазначені розбіжності не є суттєвими, оскільки як посада «електрогазозварник» так і посада «електрозварник» відповідно до постанови КМУ від 16.01.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» відноситься до пільгових професій, тож спірний період роботи ОСОБА_1 з 01.06.2005 по 13.08.2012 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Що стосується періоду з 01.09.1980 року по 01.07.1983 року (навчання в ПТУ № 22 м. Дніпродзержинська), то він зарахований до пільгового стажу позивача, що вбачається з відзиву та витягу з ППВП ПФУ (Форма РС-право), з урахуванням чого не підлягає повторному зарахуванню.
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до загального стажу роботи періоди: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року; з 16.05.1996 року по 17.03.1997 року та до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період: з 01.06.2005 року по 13.08.2012 року.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України , кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн.
Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.01.2021 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії та незарахуванні періодів загального стажу роботи: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року; з 16.05.1996 року по 17.03.1997 року та незарахуванні в якості пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи: з 01.06.2005 по 13.08.2012 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до загального стажу роботи періоди: з 17.09.1991 року по 19.11.1991 року; з 10.09.1993 року по 11.10.1994 року; з 23.04.1997 року по 31.07.1997 року; з 16.05.1996 року по 17.03.1997 року та до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період: з 01.06.2005 року по 13.08.2012 року.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 11 травня 2021 року.

Суддя О.В. Царікова