Справа № 260/2674/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2021 року м. Ужгород№ 260/2674/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю,.

при секретарі судового засідання Завидняк А.В.;

за участі:

позивача не з`явився;

представник позивача Петрецький С.І.,

представник відповідача Гаринець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) в особі адвоката Петрецького С.І. звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) згідно якого просив суд: 1. Прийняти позовну заяву до провадження 2.Визнати незаконною та скасувати постанову від 18.02.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680 по виконанню Виконавчого листа №807/2395/15 виданого 17.10.2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом, винесену старшим, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив зокрема, що вважає постанову від 18.02.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680 по виконанню Виконавчого листа №807/2395/15 виданого 17.10.2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом незаконною, оскільки державним виконавцем не спрямовано та не надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, що вказує на недодержання вимог закону державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки згідно частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд такі задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду відзив на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки ним вжито всіх заходів для винесення постанови від 18.02.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 року у справі №807/2395/15, залишеним без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та присуджено, зокрема: Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області вирішити питання щодо прийняття ОСОБА_1 на службу до Національної поліції України відповідно до пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про національну поліцію.

На виконання зазначеного рішення суду в цій частині 17 жовтня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано Виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання та 06.11.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60524680.

06.11.2019 р. державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4. 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

26.12.2019 року у зв`язку невиконанням боржником рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 807/2395/15 від 26.04.2019 року, державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн., яку надіслано боржнику для виконання.

11.01.2020 р. дану постанову боржником оскаржено у судовому порядку до Закарпатською окружного адміністративного суду. Рішенням № 260/155/20 від 23.09.2020 р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанови. Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду№ 260/155/20 від 23.09.2020 р. повернуто скаржнику.

04.02.2021 р. державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 10200 грн., яку надіслано боржнику для виконання.

04.02.2021 р. державним виконавцем керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження винесено повідомлення про вчинення посадовими особами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

18.02.2021 р. державним виконавцем, керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII врегульовано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1, підпункту 1 пункту 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 1,16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження")

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За приписами пункту 11 частини 39 даного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 63Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

В силу частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб-200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу-300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

-накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

-накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

-звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Відтак, внесення подання до правоохоронного органу має стимулювати боржника до виконання судового рішення, що набрало законної сили та передувати постановленню Постанови про закінчення виконавчого провадження. Оскільки відповідач не надав суду доказів вчинення всіх необхідних дій, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження", відтак ним не вжито всіх необхідних заходів, що передують винесення Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680 від 18.02.2021 р.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року в справі №826/14580/16 (пункти 40- 43) висловив правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності визначено наслідком повторного невиконання боржником без поважних причин рішення суду, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії. Однак навіть звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Втім, відповідачем не надано доказів надсилання Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України посадовими особами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.02.2021 року станом на 18.02.2021 року.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, і не може вийти за межі наданих йому повноважень та діяти лише в спосіб, установлений Законом, оскільки сам факт направлення подання до правоохоронних органів не є підставою для закінчення виконавчого провадження. Окрім цього доказів направлення Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України посадовими особами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області немає.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаних дій державним виконавцем здійснено не було. Так, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, жодного доказу направлення Повідомлення про вчинення посадовими особами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України винесеного 04.02.2021 р. немає. У матеріалах виконавчого провадження міститься виключно документ - Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України ,а документа про направлення і, відповідно, отримання такого відсутній.

У судовому засіданні представник відповідача доказів направлення не надав, вказав що не може такі надати, оскільки такі відсутні до часу винесення Постанови від 18.02.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680. Вказав, що у зв`язку з відсутністю відомостей щодо розгляду даного повідомлення, 22.06.2021 р. державним виконавцем повторно направлено органу досудового розслідування повідомлення про вчинення посадовими особами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області кримінального правопорушення. Разом з тим, суд не розглядає та не приймає до уваги такий доказ, оскільки такі дії були вчинені вже за чотири місяці після винесення оскаржуваної Постанови від 18.02.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680 по виконанню Виконавчого листа №807/2395/15 виданого 17.10.2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом, та поверненням його до суду.

Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У позовній заяві, позивач зазначає, що судові виграти при поданні позовної заяви складають витрати на правову допомогу адвоката в розмірі до 3000,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розумінні ч. 3 зазначеної статті належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач не додав жодного підтверджуючого доказу, тому судом не може бути вирішено питання щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, про що в матеріалах справи міститься доказ Квитанція № від 08.07.2021 р. Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст.1, 17-19, 39, 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст.9,14,73,74,75,76,77,78,90,143,242- 246,250,255, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Ш.Петефі, буд. 14,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець О.І. від 18.02.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 60524680.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Ш.Петефі, буд. 14,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору