Справа № 640/30972/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 серпня 2021 року справа №640/30972/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ІНВЕКС Телеком» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком»)
доГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві);
про1) зобов`язання відповідача скасувати акт опису майна від 25 травня 2020 року №43/26-15-10-07-26; 2) зобов`язання відповідача скасувати недостовірну інформацію про начебто державний податковий борг позивача, розміщену на офіційних електронних сервісах ДФС України та на сайті ДФС України
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, в якому просив визнати протиправними дій відповідача, зазначаючи про здійснення відповідачем публічного обтяження майна ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» на суму 65 163 037,00 грн. згідно акта опису майна від 25 травня 2020 року №43/26-15-10-07-26; позивач подавав запити та отримував відповіді від відповідача стосовно підстав виникнення податкового боргу, в яких сума податкового боргу є відмінною від зазначеної у витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що, на думку позивача, свідчить про безпідставність претензій відповідача та зловживання своїм становищем.

Ухвалою від 15 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позовну заяву без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

На виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року позивач уточнив позовні вимоги та виклав їх таким чином: зобов`язати відповідача скасувати акт опису майна від 25 травня 2020 року №43/26-15-10-07-26 та зобов`язати відповідача скасувати недостовірну інформацію про начебто державний податковий борг позивача, розміщену на офіційних електронних сервісах ДФС України та на сайті ДФС України.

Ухвалою від 23 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позовну заяву без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Ухвалою від 21 січня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі; відкрив провадження в адміністративній справі №640/30972/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 26 серпня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва замінив первинного відповідача - ГУ ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, оскільки оскаржуваний акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень

Позивач у відповіді на відзив вказав, що вказані у відзиві обставини не відповідають дійсності. Позивач звертає увагу, що ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» позбавлене права приймати участь у публічних закупівлях внаслідок наявності на офіційному порталі ДПС України, порталі відкритих даних та на сайті ДФС України даних про податковий борг позивача.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

За правилами пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Згідно з актом опису майна у податкову заставу від 25 травня 2020 року №43/26-15-10-07-26 проведено опис майна ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» у податкову заставу.

У цьому акті на підставі рішення ГУ ДПС від 26 листопада 2020 року №35161-10 описано належні позивачу транспортні засоби.

За приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Однак, оскаржуваний акт опису майна лише фіксує певний перелік майна та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Складання акта опису, по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документа.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року №808/2726/16.

Таким чином, суд вважає, що акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акта не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача.

Отже, такий акт, як і дії по його складенню не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства і оскарження такого акта не підпадає під судову юрисдикцію взагалі. У спірній ситуації належним способом захисту може бути зобов`язання контролюючого органу виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу або оскарження рішення про опис майна у податкову заставу.

Вказана правова відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 лютого 2020 року, справа №560/495/19 (адміністративне провадження №К/9901/27005/19).

Крім того, позивач не надводить норми конкретної норми закону, яка б передбачала повноваження контролюючого органу на скасування акта опису майна.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача скасувати акт опису майна від 25 травня 2020 року №43/26-15-10-07-26 нормативно не підтверджуються.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача скасувати недостовірну інформацію про начебто державний податковий борг позивача, розміщену на офіційних електронних сервісах ДФС України та на сайті ДФС України, суд звертає увагу на таке.

В обґрунтування цих позовних вимог позивач зазначає, що інформація про борг позивача розміщена відповідачем і доступна на електронних сервісах та сайті ДФС України не підтверджена ніякими документами, дискредитує позивача та заважає діяльності підприємства.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, суд звертає увагу, що позивач не надав будь-яких доказів, які б свідчили, що на офіційних електронних сервісах ДФС України та на сайті ДФС України міститься недостовірна інформація про податковий борг ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком».

Крім того, у справі відсутні докази на підтвердження того, що саме відповідач вносив якусь інформацію щодо ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» до інформаційних ресурсів ДФС України, і позивач звертався до ГУ ДФС у м. Києві або його правонаступника з приводу вилучення такої інформації.

Суд зауважує, що в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог відсутні правові норми, які зобов`язують контролюючий орган скасовувати інформацію на електронних сервісах.

На думку суду, у межах спірних правовідносин позивач обрав неправильний спосіб захисту.

Так, за визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлює, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, якщо позивач вважає, що у ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» відсутній податковий борг, то належним способом захисту може бути скасування відповідної податкової вимоги на суму податкового боргу, зобов`язання контролюючого органу внести зміни до облікових даних або оскарження підстав виникнення такого податкового боргу.

З урахуванням викладеного суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача скасувати недостовірну інформацію.

Отже, у межах спору судом не встановлено, що поведінка відповідача не відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «ВФ «ІНВЕКС Телеком» не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ІНВЕКС Телеком» повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ІНВЕКС Телеком» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 169; ідентифікаційний код 18017573);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 44116011).

Суддя В.А. Кузьменко