Справа № 240/174/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/174/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

17 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

секретар судового засідання: Москалюк Ю.П.,

за участю:

представника відповідача: Чернюка Олександра Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, третя особа державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців департаменту реєстрації Житомирської міської ради Рибак Галина Петрівна про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, третя особа державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців департаменту реєстрації Житомирської міської ради Рибак Галина Петрівна про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

11 та 15 червня 2021 року від представника позивача та третьої особи до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено про безпідставність її доводів, крім того, третя особа заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

16 серпня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 15.01.2020 позивач подав до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця разом із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування третьої групи (а.с.9-11).

15.01.2020 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців департаменту реєстрації Житомирської міської ради Рибак Галиною Петрівною було внесено вказані заяви до ЄДР, проведено державну реєстрацію позивача як ФОП, при цьому невірно зазначений в ЄДР його РНОКПП та направлено вказані документи в цей же день до ГУ ДПС у Житомирській області.

Однак, у зв`язку з помилкою в реєстраційному номері облікової картки платника податків в прийнятті вказаних відомостей від державного реєстратора було відмовлено та надіслано зауваження про помилкове зазначення поля "РНОКПП".

17.01.2020 третьою особою була виправлена помилка в ЄДР РНОКПП щодо позивача та направлено вірні відомості в цей же день до відповідача.

23.01.2020 позивач звернувся до відповідача із запитом про отримання витягу з реєстру платника єдиного податку (а.с.12).

Оскільки відповіді не отримав, позивач звернувся 22.05.2020 року до відповідача із заявою про реєстрацію його з 15.01.2020 як платника єдиного податку.

22.06.2020 року ГУ ДПС у Житомирській області повідомило позивача листом про те, що станом на 10.06.2020 року, заява про застосування спрощеної системи оподаткування від ФОП ОСОБА_1 до органів ГУ ДПС у Житомирській області не надходила.

Листами від 11.06.2020 року та від 19.10.2020 № 13608/14/06-30-12-01-11 Головне управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України відмовило ОСОБА_1 в такій реєстрації у зв`язку із тим, що заява про застосування спрощеної системи оподаткування до них не надходила.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, одночасно з відомостями Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію створення юридичної особи, державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі та державну реєстрацію фізичної особи - підприємця технічним адміністратором Єдиного державного реєстру забезпечується передача відомостей із заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи або державну реєстрацію фізичної особи підприємцем про обрання спрощеної системи оподаткування та/або добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість та/або включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представником відповідача під час апеляційного розгляду справи, згідно інформації з АІС "Податковий блок" вбачається, що заява позивача про застосування спрощеної системи оподаткування надійшла до податкового органу 15.01.2020. Проте, оскільки податковим органом було виявлено помилку в реєстраційному номері облікової картки платника податків в прийнятті вказаних відомостей від державного реєстратора було відмовлено та надіслано зауваження про помилкове зазначення поля "РНОКПП".

17.01.2020 від державного реєстратора повторно надішли документи до податкового органу, проте без заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

17.01.2020 року вказані відомості ЄДР були оброблені та взято ОСОБА_1 на облік платників податків та зареєстрований третьою особою як фізична особа-підприємець 15.01.2020.

Відповідно до п. 299.4 ст. 299 Податкового кодексу України, у випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки.

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (п. 299.5 ст. 299 Податкового кодексу України).

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідачем протягом двох робочих днів після надходження заяви позивача про застосування спрощеної системи оподаткування 3 групи не була здійснена реєстрація ОСОБА_1 , як платника єдиного податку та не було відмовлено в такій реєстрації.

При цьому, із наведених вище обставин вбачається, що відповідач при взятті на облік позивача як платника податків був обізнаний про бажання останнього щодо застосування до нього спрощеної системи оподаткування третьої групи.

Жодних обставин, які б свідчили про наявність передбачених п. 299.6 ст. 299 Податкового кодексу України підстав для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації позивача як платника єдиного податку судом не встановлено.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації (абзац другий підпункту 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що відповідач протиправно не здійснив реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи з 15.01.2020.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта з приводу того, що для реєстрації позивача платником єдиного податку при виправленні 17.01.2020 помилки в ЄДР щодо нього повинна подаватися повторно заява про застосування спрощеної системи оподаткування, оскільки виправлення державним реєстратором помилки у відомостях ЄДР не є зміною відомостей про фізичну особу-підприємця, відповідно до ч. 3 ст. 18, ст. 32 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", передбачених підпунктами 1-5 пункту 299.7 цієї статті, а тому на переконання суду апеляційної інстанції, відповідач був обізнаний про бажання позивача застосування до нього спрощеної системи оподаткування 3 групи.

При цьому судова колегія акцентує увагу на відсутності вини позивача у даній ситуації, який в свій час виконав усі належні дії для реєстрації його фізичною особою підприємцем та застосування до нього спрощеної системи оподаткування третьої групи.

Також, судова колегія не приймає до уваги посилання відповідача на п. 13 Порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 18.03.2016 № 759/5/371, згідно якого державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вживає заходів для усунення недоліків, що призвели до неприйняття Державною фіскальною службою України відомостей з Реєстру, після чого виправлені відомості передаються до Державної фіскальної служби України відповідно до цього Порядку, оскільки вказаний пункт передбачає передачу саме виправлених відомостей, в той час як відомості в заяві позивача про застосування спрощеної системи оподаткування не виправлялись.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи індивідуальний характер кожних правовідносин, в даному випадку по конкретній справі, суд не вбачає підстав для застосування в даній адміністративній справі практику Верховного Суду, на яку посилається апелянт керуючись власними висновками, які базуються на наявних в матеріалах доказах та встановлених обставин у справі.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному конкретному випадку випадку дії відповідача є протиправними, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 серпня 2021 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.