Справа № 420/1524/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1524/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд скасувати Рішення про відмову в перерахунку пенсії № 7414 від 09.11.2020 pоку № 1682/03-18 Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії та визнати за ОСОБА_1 право на пенсію на пільгових умовах вiдповiдно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про відмову позивачу у переході на пенсію за віком на пільгових умовах є незаконною, оскільки відомості про виконання позивачем робіт, що відносяться до Списку №2 містяться у його трудовій книжці, а тому на день звернення до відповідача із заявою він має право на пільгову пенсію.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовна заява залишена без руху та запропоновано позивачу в установлений законом строк усунути недоліки поданого позову.

Ухвалою суду від 25.02.2021 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

В свою чергу, ухвалою суду від 23.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження у справі.

02.06.2021 року справу №420/1524/21 повернуто на адресу Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року позовна заява залишена без руху та запропоновано позивачу в установлений законом строк усунути недоліки поданого позову.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

23.07.2021 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, з посиланням на те, що посада "ізолювальника" не передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному забезпеченні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області і йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.11.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 09.11.2020 року №1682/03-18 про відмову в перерахунку пенсії №7414 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із п.2 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком, зокрема необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до абз.1 п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абз. 4 п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що ОСОБА_1 24.09.1990 року прийнятий в комбінат Юженерготеплоізоляція ВПСМО Союзенергозащіта в якості «ізолювальник» (наказ № 879 від 24.09.90 року).

04.01.1993 року переведено «ізолювальником» на термоізоляції 3 розряду. (наказ №8 від 04.01.1993р.), там же отримав 4 розряд. 31.10.2020 року звільнений у зв`язку з переводом в ТОВ "Ізоляція" (наказ № 159 від 31.10.2000р.).

12.02.2009 року прийнятий «ізолювальником» на термоізоляції 4 розряду ВАТ «Одеська ТЕЦ» - наказ № 12-к від 04.02.2009 року та 16.04.2010 року звільнений за власним бажанням (наказ № 59-к від 13.04.2010 року).

13.12.2010 року прийнятий ізолювальником з термоізоляції 5 розряду у цех централізованого ремонту (наказ № 270 к від 09.12.2010р.). Звільнений у зв`язку з ліквідацією підприємства 28.04.2017 року(наказ № 320к від 19.04.2017р.).

При цьому, атестація підтверджена, пільгова пенсія по списку № 2 (наказ № 601 від 30.12.20011 року); атестація підтверджена пільгова пенсія за віком по списку № 2 (наказ № 320-к від 19.04.2017р.).

05.05.2017 року позивач прийнятий ізолювальником в теплоізоляції 5 розряду цеху централізованого ремонту ТОВ «Теплотрасса-Тнвест» (наказ № 250к від 28.04.2017р) Звільнений за власним бажанням 29.09.2017 року(наказ № 386к від 26.09.2017р.).

Крім того, на підтвердження наявності трудового стажу позивачем надано довідку № 06/15-1338 від 30.10.2020 року.

В свою чергу, пенсійний орган як на підставу для відмови у переведенні позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, посилається на наявність розбіжностей в назвах виробництв, професій та посад у наданих документах.

Між тим, відповідачем не зазначено конкретно які розбіжності викликають сумнів щодо підтвердження трудового стажу позивача для призначення відповідної пенсії.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на наявні розбіжності без зазначення конкретних фактів є формальними підставами для відмови.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що посада "ізолювальника" не передбачена Списком № 2, оскільки трудовою книжкою та наданими до суду довідками позивача підтверджується атестація робочих місць та віднесення посади "ізолювальника" до Списку №2.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються, не надано суду доказів, які б підтверджували, що у спірні періоди позивач працював з неповним робочим днем або за іншою професією, ніж та, що передбачена Списком № 2.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, яким основним документом, що підтверджує стаж роботи визнано трудову книжку.

Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.

Крім того, вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обов`язок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, наявність у позивача стажу роботи за Списком № 2 в першу чергу мають підтверджуватись записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів відповідними довідками з місця роботи.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/1112/17.

Між тим, пенсійним органом не прийнято до уваги записи у трудовій книжці позивача, а лише досліджено довідку №06/15-1338 від 30.10.2020 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про безпідставність посилань відповідача, що посада "ізолювальника" не передбачена Списком № 2, у зв`язку з чим рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 09.11.2020 pоку № 1682/03-18 про відмову в перерахунку пенсії № 7414 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання за ОСОБА_1 права на пенсію на пільгових умовах вiдповiдно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, вирішення питань про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України і є їх дискреційними повноваженнями.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2020 року щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивач ухвалою суду від 29.06.2021 року звільнено від сплати судового збору.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна 83, м.Одеса, 65012, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.11.2020 pоку № 1682/03-18 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії № 7414.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2020 року щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.