Справа № 280/3025/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 серпня 2021 року Справа № 280/3025/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолд" (вул. Олександрівська, буд. 91, кв. 7, м.Запоріжжя, 69095) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166), до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромхолд» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача 1 від 23 жовтня 2020 року № 2062534/39398740, № 2062542/39398740, № 2062543/39398740, №2062544/39398740;

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Агропромхолд» направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, проте позивачем були отримані квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в яких зазначено, що документи прийнято, але їх реєстрація зупинена. Зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що податкові накладні відповідали вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», однак у квитанціях не було зазначено, коду товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; розрахованого показника за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; копії яких документів необхідно подати, для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; згідно з яким переліком необхідно надати документи. Позивач скористався наданим правом та подав пояснення щодо підстав складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних, а також надав пакет документів, проте, отримав відмову у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН. Позивач вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтованими, протиправними та таким, що суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки оскаржувані рішення не містять підкреслень тих документів, які на думку відповідачів не надані, що в свою чергу робить це рішення формальним та таким, що не ґрунтується на результатах аналізу пакету документів платника податків. Крім того, позивач вказав і на ту обставину, що позивач не підпадає під критерії ризиковості, що визначені пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, а також надав на адресу відповідача всі необхідні документи, які підтверджують законність здійснення позивачем господарської діяльності та реальне виконання операції, за якими складені податкові накладні, проте, відповідачем не надано належної оцінки поданим документам. На підставі вищезазначеного, просить визнати протиправними та скасувати оскаржені рішення відповідача 1, у зв`язку із чим зобов`язати також відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

07.05.2021 до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що реєстрація податкових накладних виписаних позивачем зупинені у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідали критеріям оцінки ступеня ризиків, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 ПК України та визначених пунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що за результатами аналізу наданих документів було встановлено, що платником податку не у повному обсязі надані документи, надання яких передбачено пунктами 13, 14 Постанови КМУ №117. Вважає, що відповідачем правомірно прийняті рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних. Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Агропромхолд» () є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 17.09.2014 (Номер запису: 0036812). Видами діяльності позивача є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний), КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, КВЕД 82.92 Пакування, КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Між ТОВ «АГРОПРОМХОЛД» (Постачальник) та ТОВ «ЗАПОРІЖМЛИН» (Покупець) 10 липня 2019 року було укладено Договір поставки зерна № 0719з, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти у власність та оплатити зерно пшениці.

На виконання умов Договору, Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖМЛИН» була поставлена пшениця, що підтверджується Рахунком-фактурою № СФ-0000041 від 25.11.2019, видатковою накладною № РН-0000041 від 25.11.2019, довіреністю № 296 від 18.11.2019; Рахунком-фактурою № СФ-0000042 від 27.11.2019, видатковою накладною № РН-0000041 від 27.11.2019, довіреністю № 296 від 18.11.2019; Рахунком-фактурою № СФ-0000043 від 02.12.2019, видатковою накладною № РН-0000043 від 02.12.2019, довіреністю № 308 від 01.12.2019; Рахунком-фактурою № СФ-0000045 від 04.12.2019, видатковою накладною № РН-0000045 від 04.12.2019, довіреністю № 308 від 01.12.2019.

Оплата за поставлену продукцію була виконана у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 2009 від 27.11.2019, № 2010 від 27.11.2019, № 2047 від 02.12.2019, № 2101 від 09.12.2019, № 2116 від 11.12.2019.

Оскільки складські приміщення ТОВ «Агропромхолд» та ТОВ «ЗАПОРІЖМЛИН» знаходяться за однією адресою, у зв`язку з чим відбулося лише внутрішнє переміщення. Передача товару Покупцю підтверджується Актами прийому-передачі пшениці від 25 листопада 2019 року, від 27 листопада 2019 року, від 02 грудня 2019 року, від 04 грудня 2019 року.

Наявність та рух товарів на складі підтверджується Оборотно - сальдовою відомістю по рахунку 281 за 01.11.19-31.12.19.

За даними поставками ТОВ «Агропромхолд» були виписані податкові накладні № 5 від 25.11.2019 року, № 6 від 27.11.2019 року, № 1 від 02.12.2019 року, № 2 від 04.12.2019 року.

Пшениця була придбана у ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» на підставі Договору поставки зерна № 2207/2019-1 від 22.07.2019 року. Асортимент Товару, кількість, місце поставки, термін поставки та порядок оплати Товару визначається Сторонами в Специфікаціях № 2 від 23.07.2019 року та № 3 від 01.08.2019 року.

Придбання пшениці підтверджується Рахунком-фактурою № СФ-0000018 від 27.07.2019 року, видатковою накладною № РН-0000018 від 27.07.2019 року, товарно-транспортною накладною № 2707 від 27.07.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 11 від 27.07.2019 року, платіжним дорученням № 1 від 29.07.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000024 від 28.07.2019 року, видатковою накладною №РН-0000024 від 28.07.2019 року, товарно-транспортними накладними № 2807 від 28.07.2019 року та № 28071 від 28.07.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 12 від 28.07.2019 року, платіжним дорученням № 2 від 29.07.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000039 від 02.08.2019 року, видатковою накладною №РН-0000039 від 02.08.2019 року, товарно-транспортними накладними № 208 від 02.08.2019 року та № 2081 від 02.08.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 3 від 02.08.2019 року, платіжним дорученням № 3 від 05.08.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000040 від 02.08.2019 року, видатковою накладною №РН-0000040 від 02.08.2019 року, товарно-транспортними накладними № 2082 від 02.08.2019 року та № 2083 від 02.08.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 4 від 02.08.2019 року, платіжним дорученням № 4 від 05.08.2019 року.

Транспортування від постачальника на орендований склад у ТОВ «Агроінвест-2013» здійснювалось перевізником ТОВ «Алгоритм Груп» на підставі Договору про перевезення вантажів територією України № 128 від 08.07.2019 року, що підтверджується Рахунком-фактурою № СФ-0000119 від 27.07.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000119 від 27.07.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000120 від 28.07.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000120 від 28.07.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000121 від 28.07.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000121 від 28.07.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000131 від 02.08.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000131 від 02.08.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000132 від 02.08.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000132 від 02.08.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000133 від 02.08.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000133 від 02.08.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-0000134 від 02.08.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000134 від 02.08.2019 року.

Послуги транспортування сплачені у повному обсязі та підтверджуються платіжними дорученнями № 412 від 01.08.2019 та № 428 від 28.08.2019.

Передача на відповідальне зберігання здіснювалась на підставі Договору складського зберігання зерна № 116 від 01.07.2019 року та Додаткової угоди № 1 від 01.06.2020 року, укладеного між ТОВ «Агропромхолд» та ТОВ «Агроінвест-2013», що підтверджується Актами приймання-передачі на відповідальне зберігання пшениці № 27.07.001 від 27.07.2019 року, № 28.07.001 від 28.07.2019 року, № 28.07.001 від 28.07.2019 року, № 02.08.001 від 02.08.2019 року, № 02.08.002 від 02.08.2019 року, № 02.08.003 від 02.08.2019 року, № 02.08.004 від 02.08.2019 року.

Повернення з відповідального зберігання підтверджується Актами приймання-передачі з відповідального зберігання пшениці № 22.11.001 від 22.11.2019, № 22.11.002 від 22.11.2019, № 26.11.001 від 26.11.2019, № 30.11.001 від 30.11.2019, № 03.12.001 від 03.12.2019.

Транспортування зі складу зберігання ТОВ «Агроінвест-2013» на ДП «ДП Агросервіс 2000» здійснювалось ТОВ «Алгоритм Груп» на підставі Договору про перевезення вантажів територією України №156 від 01.10.2019 року, що підтверджується Рахунком-фактурою № СФ-000301 від 22.11.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000301 від 22.11.2019 року, товарно-транспортними накладними № 874244 від 22.11.2019 року та № 874247 від 22.11.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 41 від 22.11.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-000307 від 26.11.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000307 від 26.11.2019 року, товарно-транспортною накладною № 874245 від 26.11.20219 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 42 від 26.11.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-000315 від 01.12.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000315 від 01.12.2019 року, товарно-транспортною накладною № 905129 від 01.12.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 12 від 01.12.2019 року; Рахунком-фактурою № СФ-000316 від 03.12.2019 року, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000316 від 03.12.2019 року, товарно-транспортною накладною № 874249 від 03.12.2019 року, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 14 від 03.12.2019 року.

Послуги перевезення було сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 452 від 20.11.2019 року та № 472 від 24.12.2019 року.

Передача на відповідальне зберігання здійснювалась на підставі Договору складського зберігання зерна № 2419х від 05.07.2019 року, укладеного з ДП «ДП АГРОСЕРВІС 2000», що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000776 від 25.11.2019, актом здачі-приймання робіт №25.11.0002 від 25.11.2019р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 25 від 25.11.2019, платіжним дорученням № 466 від 17.12.2019 (сплачено повністю); рахунком-фактурою № СФ-0000779 від 27.11.2019, актом здачі-приймання робіт №27.11.0001 від 27.11.2019р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 28 від 27.11.2019, платіжним дорученням № 456 від 28.11.2019 (сплачено повністю); рахунком-фактурою № СФ-0000807 від 02.12.2019, актом здачі-приймання робіт №02.12.0002 від 02.12.2019р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 2 від 02.12.2019, платіжним дорученням № 468 від 19.12.2019 (сплачено повністю); рахунком-фактурою № СФ-0000834 від 04.12.2019, актом здачі-приймання робіт №04.12.0004 від 04.12.2019р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 10 від 04.12.2019, платіжним дорученням № 466 від 17.12.2019 (сплачено повністю).

03.12.2019 року ТОВ «АГРОПРОМХОЛД» направив до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкову накладну № 5 від 25.11.2019р. з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано, що: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 25.11.2019 № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

03.12.2019 року ТОВ «АГРОПРОМХОЛД» направив до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкову накладну № 6 від 27.11.2019р. з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано, що: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 27.11.2019 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

28.12.2019 року ТОВ «АГРОПРОМХОЛД» направив до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкову накладну № 1 від 02.12.2019р. з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано, що: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 02.12.2019 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

28.12.2019 року ТОВ «АГРОПРОМХОЛД» направив до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкову накладну № 2 від 04.12.2019р. з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано, що: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 04.12.2019 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач скористався наданим йому п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, правом та подав Повідомлення № 1 від 20.10.2020 разом з поясненнями і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, які наведені вище.

Вказане Повідомлення та документи відповідачем прийняті до розгляду, однак, незважаючи на подання вичерпних пояснень та документів щодо здійснення господарської операції, комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 23 жовтня 2020 року були прийняті Рішення № 2062534/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 25.11.2019р., № 2062542/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 27.11.2019р., № 2062543/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.12.2019р., № 2062544/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 04.12.2019р.

Підставою відмови в реєстрації податкових накладних № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р. в оскаржуваних рішеннях зазначено: «ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додаткова інформація: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи)».

Вважаючи прийняті відповідачем 1 рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 ПК України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно із пунктами 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних", затвердженого постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 13).

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Так, на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначалися листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Крім того, на сайті ДФС України 13.11.2018 оприлюднено критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), затверджені керівником ДФС України 05.11.2018, відповідно до п. 1.6 п. 1 яких, комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних зупинена із посиланням на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.».

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації спірних податкових накладних та розрахунку коригування з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом, як не є нормативно-правовим актом критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, оприлюднені 13.11.2018 на сайті ДФС України.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для зупинення реєстрації складеної позивачем податкових накладних № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р.

Разом із цим, позивач, одержавши квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, все ж у межах строку, встановленого Законом, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції, зазначених у вказаних податкових накладних реєстрація яких зупинена.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт критеріїв оцінки без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте, з рішень про відмову в реєстрації податкової накладної не зрозуміло, чому саме було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Так, в оскаржуваних рішеннях у графі «додаткова інформація» зазначено - відсутні складські документи (інвентаризаційний описи).

Суд зауважує, що складські документи надавались відповідачу, а саме: Оборотно-сальдова відомість по pax.№281.

Отже, суд відхиляє доводи контролюючого органу про те, що прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної було неможливо із огляду на ненадання позивачем складських документів.

Окрім того, відповідно до приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію, отже інвентаризаційний опис не є первинним документом.

Інвентаризація позивачем не проводилась згідно ч.1ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 №879, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за № 1365/26142.

Всі первинні документи які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні податкові накладні підприємство надавало контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, а тому рішення прийняті відповідачем 1 не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Під час розгляду справи відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваних рішень.

У той самий час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд робить висновок, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних податкових накладних.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області від 23 жовтня 2020 року № 2062534/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 25.11.2019р., № 2062542/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 27.11.2019р., № 2062543/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.12.2019р., № 2062544/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 04.12.2019р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р.

Оцінюючи доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому, такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11 жовтня 2019 року по справі № 640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19).

Змістом позовної заяви та доданих до неї документів підтверджується, що позивачем використовувалася процедура адміністративного оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області від 23 жовтня 2020 року № 2062534/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 25.11.2019р., № 2062542/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 27.11.2019р., № 2062543/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.12.2019р., № 2062544/39398740 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 04.12.2019р..

За наслідками розгляду скарги позивача, 11 листопада 2020 року контролюючим органом прийняті рішення за № 61754/39398740/2, № 61764/39398740/2, № 61739/39398740/2, № 61743/39398740/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

При цьому, доказів своєчасного отримання рішень за результатами розгляду скарг від 11 листопада 2020 року за № 61754/39398740/2, № 61764/39398740/2, № 61739/39398740/2, № 61743/39398740/2 не надано, оскільки позивачем не було подано до органу податкового контролю заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а відтак будь-яка переписка, в тому числі і рішення повинно надсилатись поштою за вказаною у ЄДРПОУ юридичною адресою підприємства.

Варто зауважити, що доказів правомірності направлення рішення в електронний кабінет платника податку або доказів направлення рішення засобами поштового зв`язку на юридичну адресу позивача, представником відповідача надано не було.

З урахуванням викладеного вище, строк на оскарження до суду рішень про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 жовтня 2020 року № 2062534/39398740, № 2062542/39398740, № 2062543/39398740, № 2062544/39398740 становить шість місяців, перебіг якого розпочався 24 жовтня 2020 року (день, наступний за днем звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення) та закінчився 24 квітня 2020 року.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся 13 квітня 2021 року, тобто, в межах, встановленого законом, строку звернення до суду, що свідчить про безпідставність доводів відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач 1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне також стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9080,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області, яке прийняло протиправне рішення.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також, частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги, позивачем укладено договір про надання правової допомоги № 105 від 10.03.2021 із адвокатом Хілько А.В .

Правова допомога полягала у наступному: підготовка позовної заяви (8 год. - 5000грн.) та підготовка відповіді на відзив (2 год. - 1000грн.).

10.03.2021 адвокатом виставлено позивачу рахунок-фактура №10501 на суму 6000,00 грн., яка сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 493 від 16.03.2021.

Так, суд зазначає, що підготовка позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду, з описом господарських операцій з закупки та продажу товару, із зазначенням кожного первинного бухгалтерського документу по кожній з податкових накладних може зайняти 8 годин робочого часу. При цьому суд враховує об`єм позову (18 сторінок), об`єм додатків до позовної заяви (більше 150 аркушів).

А тому суд погоджується із витратами на підготовку позовної заяви у розмірі 5000,00 грн.

Суд зауважує, що сума витрат на підготовку відповіді на відзив у розмірі 1000,00 грн. не підтверджується документально, оскільки матеріали справи не містять відповіді на відзив, а відтак відшкодуванню не підлягають.

Разом з цим, суд приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромхолд» (вул. Олександрівська, буд. 91, кв. 7, м.Запоріжжя, 69095) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166), до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 жовтня 2020 року № 2062534/39398740, № 2062542/39398740, № 2062543/39398740, № 2062544/39398740.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромхолд» податкові накладні № 5 від 25.11.2019р., № 6 від 27.11.2019р., № 1 від 02.12.2019р., № 2 від 04.12.2019р.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромхолд» суму судового збору у розмірі 9080,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят гривень 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.08.2021.

Суддя А.В. Сіпака