Справа № 160/4552/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2021 року Справа №160/4552/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №160/4552/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.21 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі прокуратури Дніпропетровської області в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у відмові здійснити перерахунок посадового окладу та виплати матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати за період з 01 липня 2015 року по 22 жовтня 2018 року - протиправною;

- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 12.11.2010) матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за ч. З ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01 липня 2015 року по 22 жовтня 2018 року у розмірі 603 200,00 грн.;

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/4552/21 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 26.03.2021 р.

Ухвалою суду від 26.07.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

26.08.2021 р. до суду надійшла заява Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №160/4552/21.

Розглядаючи дану заяву суд виходить за наступного.

В обґрунтування заяви зазначено, що з урахуванням обраного позивачем способу захисту (визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії), а також враховуючи категорію та складність справи (відшкодування матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу визначеного за ч. З ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними), недоцільно розглядати справу №160/4552/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також зазначено, що розгляд справи без виклику сторін звужує права сторін, оскільки такий порядок розгляду справи зводиться лише до подання відзиву на позов та заперечень на відзив, що може завадити суду об`єктивно та ґрунтовно дослідити всі обставини справи та винести законне і справедливе рішення, тоді як існує необхідність встановити, який саме характер має обраний позивачем спосіб захисту його права.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що позивач перебував на посаді прокурора органів прокуратури Дніпропетровської області, а отже відповідно до примітки до ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» є службовою особою, яка займала відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому, на переконання відповідача, вирішення судом питань щодо протиправності рішення органу прокуратури щодо відмови у виплаті матеріальної шкоди також віднесені до порядку проходження, звільнення з публічної служби осіб, які займають відповідальне або особливо відповідальне становище.

На переконання суду, при розгляді даної заяви слід звернутися до аналізу процесуальних особливостей скороченого позовного провадження в адміністративному судочинстві. Зокрема, в науковій літературі виокремлюють такі його ознаки: 1) завершеність процесуального циклу в межах певної судової інстанції; 2) скорочення кількості процесуальних дій або системна зміна способу їх вчинення; 3) звуження процесуальних можливостей суду й учасників процесу; 4) обмеженість застосування щодо визначеного кола справ.

При цьому аналіз положень КАС України дозволяє виокремити такі обмеження, яких зазнають учасники справи, яка розгадається у порядку спрощеного позовного провадження: скорочений строк на подачі заяву про відвід; обмежене право позивача змінити предмет або підставу позову; скорочений строк вступу у справу третіх осіб; скорочений строк подачі заяви про виклик свідків; скорочений строк направлення позивачем третім особам копії позовної заяви; обмежене право на об`єднання справ в одне провадження; скорочений строк складення судом повного тексту рішення; скорочений строк розгляду справи; відсутність судових дебатів та підготовчого судового засідання; наявність такої обов`язкової підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення, як суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Для малозначних та справ незначної складності КАС України встановлює такі додаткові винятки: представником сторони у справі може бути будь-яка фізична особа, яка має відповідну адміністративну процесуальну дієздатність (ч. 2 ст. 57); розгляд справи по суті розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі, а процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до КАС України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 та 3 ст. 262); розглядаються у строк не більше ЗО днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 263); рішення у деяких з цих справ підлягають негайному виконанню (ст. 371).

Отже, незважаючи на значні переваги спрощеного позовного провадження (відсутність деяких стадій судового процесу, скорочені процесуальні строки тощо), розгляд адміністративної справи в першій інстанції без виклику учасників справи може призвести до того, що виконання завдань адміністративного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин буде суттєво ускладнене.

Зокрема, розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи передбачає деяке позбавлення цих осіб наступних прав, гарантованих статтями 44, 166, 209, 211, 224, 262 КАС України: 1) брати участь у судових засіданнях; 2) брати участь у дослідженні доказів; 3) ставити питання іншим учасникам справи; 4) виступити з вступним словом, надавати усні, в тому числі додаткові, пояснення суду; 5) наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Крім того, при розгляді таких справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін суд буде позбавлений можливості в повній мірі забезпечити перевірку ТОГО, ЧИ прийняті (вчинені) відповідні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії тощо.

В аспекті даного питання важливе місце посідає також практика Європейського суду з прав людини.

У своєму рішенні від 3 липня 2014 року Справа Мала проти України (заява № 4436/07) Європейського суду з прав людини у пунктів 48 зробив наступний висновок: ключовим для концепції справедливого розгляду справи у судовому провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства, заява № 68416/01, п. 59). Принцип рівності сторін вимагає справедливого балансу між сторонами, і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі Бацаніна проти Росі`ї (заява № 3932/02, п. 22)). Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення від 18 липня 2006 року у справах Проніна проти України (заява № 63566/00, п. 25) та від 21 квітня 2011 року "Нечипорук і Йонкало проти України (заява № 42310/04, п. 280).

В іншому рішення від 5 лютого 2009 року у справі Олюджіч проти Хорватії (заява № 22330/05) у пункті 77 Суд повторює, що хоча ст. 6 Конвенції й гарантує право на справедливий судовий розгляд, у ній не викладено правил прийнятності доказів чи способів їх оцінювання, що належать до сфери регулювання національного законодавства та національних судів (див. рішення: від 12 липня 1988 року у справі "Шенк проти Швейцарії" (пункти 45 - 46) та від 21 січня 1999 року у справі "Ґарсіа Руіз проти Іспанії" (заява № 30544/96, п. 28)). Відповідно до прецедентної практики Суду вимога справедливості судового розгляду включає спосіб, у який було отримано та представлено докази (див. рішення від 9 вересня 1992 р. у справі Домбо Бехеер проти Нідерландів, заява № 14448/88, п. 31). Аналогічна позиція сформована у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2010 року Справа Трофимчук проти України (Заява № 4241/03).

В іншій справі, від 10 лютого 2010 року Серявін та інші проти України (заява № 4909/04, п. 58), сформовано наступну позицію: хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, надавши обґрунтування своїх рішень (див. рішення від 1 липня 2003 року у справі Суомінен проти Фінляндії (№ 37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (див. рішення від 27 вересня 2001 року у справі Гірвісаарі проти Фінляндії- (№ 49684/99, п. 30).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 6 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Зважаючи на викладене, а також для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду справи №160/4552/21 в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 2,12, 248,256,257, 260 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №160/4552/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, - задовольнити.

Перейти до розгляду справи №160/4552/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання на 07.09.2021 р. о 10 год. 30 хв. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №8.

Справа буде розглядатись суддею Віхровою В.С., одноособово.

Встановити відповідачу п`ятнадцяти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, з документом, що підтверджує його надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив до суду, з направленням її копії іншим учасникам справи, а також доказів його направлення (надіслання) вручення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення до суду, з направленням її копії іншим учасникам справи, а також доказів його направлення (надіслання) вручення.

Попередити учасників справи про зобов`язання вчасно повідомити суд у разі неможливості прибути до суду про причини та їх поважність відповідно до статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали, повістки про виклик до суду надіслати особам, які беруть участь у справі.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: https://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає, за винятком оскарження відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. Ухвала про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова