Справа № 420/3436/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3436/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Твердохліб В.Ю. представника відповідача - Олійника Д.М.

представника відповідача - Анопченко А.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу відповіді на відзиви.

Ухвалою суду від 23 липня 2020 року суд продовжив розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали. Позов обґрунтований позивачем тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 7 від 13 січня 2020 року позивача звільнено у запас за статтею 26 пункту «а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_4 (судно «Донбас») знаходиться на матеріальному забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 , 14 січня 2020 року позивач звернувся із заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно. У відповіді на заяву позивача Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно має виплачувати Військова частина НОМЕР_2 (м. Миколаїв), до якої було зараховано на матеріальне забезпечення судно «Донбас» та члени його екіпажу. Отримавши вказану відповідь, 24 лютого 2020 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_2 з аналогічною заявою щодо виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Однак, з відповіді командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2020 за № 470/1/298 вбачається, що судно «Донбас» та його екіпаж на речовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 у січні 2020 та по теперішній час не знаходиться. Крім того, атестат позивача військовослужбовця на адресу Військової частини НОМЕР_2 не надходив. Враховуючи не отримання належної позивачу компенсації вартості за неотримане речове майно, він звернувся до суду з цим позовом.

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання з`явився, просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на позовну заяву обґрунтований відповідачем тим, що відповідно до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 25.07.2019 року № 188 «Про зарахування корабельно-катерного складу на забезпечення за номенклатурою логістики» прс «Донбас» було знято з логістичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у тому числі й за номенклатурою «Речове майно і технічні засоби». Цим же наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України прс «Донбас» зараховане на логістичне забезпечення у тому числі й за номенклатурою «Речове майно і технічні засоби» до Військової частини НОМЕР_5 . Військовою частиною НОМЕР_1 було виписано атестат № 8/178, який під особистий підпис виданий позивачу. При цьому, саме позивач повинен був надати відповідний атестат до відповідної служби забезпечення військової частини НОМЕР_5 . Прс «Донбас» на момент звільнення позивача з військової служби, як і сам позивач не перебував на речовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_2 в судове засідання з`явився, просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на позовну заяву обґрунтований відповідачем тим, що наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 25.07.2019 року № 188 «Про зарахування корабельно-катерного складу на забезпечення за номенклатурою логістики» Військову частину НОМЕР_3 (прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ), військовослужбовцем якої був позивач, було знято з логістичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зараховано на логістичне забезпечення військової частини НОМЕР_2 . Згідно з атестатом Військової частини № 5/49 від 13.02.2020 прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військову частину НОМЕР_3 ) було знято із логістичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зараховано на логістичне забезпечення Військової частини НОМЕР_2 з 27 лютого2020 року. Відповідно до п. 28 розділу II «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 року № 232, офіцери, прапорщики, мічмани, військовослужбовці, які проходять службу за контрактом, а також матроси і старшини строкової служби на кораблях речовим майном забезпечуються безпосередньо речовою службою військової частини, берегової бази, де знаходяться на забезпеченні. Отже, на момент звільнення позивача з військової служби (13.01.2020 року) Військова частина НОМЕР_3 (прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), військовослужбовцем якої він був, перебувала на логістичному забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, відповідач зазначив, що позивач не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 чи військовій частині НОМЕР_1 . Отже, ані Військова частина НОМЕР_2 , ані Військова частина НОМЕР_1 не були місцем військової служби позивача. Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 (прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») позивач не звертався з відповідним рапортом про отримання і компенсації вартості за неотримане речове майно, внаслідок чого командиром військової частини за місцем військової служби позивача наказ про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно не видавався. Звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_2 з проханням виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно не відповідає вимогам «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178. На момент звільнення з військової служби (13.01.2020) позивач перебував на речовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 . Під час зарахування військової частини НОМЕР_3 (прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на логістичне забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 , а саме 27.02.2020 року відповідно до атестату військової частини НОМЕР_3 № 5/49 від 13.02.2020 року, атестат на речове майно позивача до Військової частини НОМЕР_2 не надходив, картка обліку військового майна особистого користування не заводилась. У зв`язку із чим, Військова частина НОМЕР_2 не володіє належними відомостями про отримане позивачем протягом проходження військової служби речове майно, що унеможливлює видання позивачу довідкипро вартість речового майна, що належить йому до видачі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, заперечення відповідачів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із наказом командира Військової частини № НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 13.01.2020 року №7 старшину 2 статті військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира електротехнічного відділення аварійно-рятувальної групи військової частини НОМЕР_3 -Д ВОС-366182К, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 13 січня 2020 року №2-РС (по особовому складу) у запас за ст. 26 п. «а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважати таким, що з 13 січня 2020 року справи та посаду командира електротехнічного відділення аварійно-рятувальної групи військової частини НОМЕР_3 -Д здав. З 13 січня 2020 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , з 13 січня 2020 року зняти и з усіх видів грошового забезпечення та направити для постановки на військовий облік до Болградського РВК в Одеській області (аркуш справи 9).

Відповідно довідки про участь особи у здійснені заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення від 13.01.2020 року №70 ОСОБА_1 в період з 05.11.2018 року по 12.11.2018 року, з 28.11.2018 року по 13.01.2020 року брав участь у здійснені заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (аркуш справи 8).

Позивач, після звільнення, 14 січня 2020 року звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно (аркуш справи 10).

У відповідь на заяву позивача Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь про те, що відповідно до наказу Командування ВМС ЗС України №188 від 25.07.2019 року було розпочато процес зняття з речового забезпечення прс «Донбас» та екіпажу даного судна, а тому позивача знято з речового забезпечення у Військовій частині НОМЕР_1 . Таким чином, грошову компенсацію за неотримане майно має виплачувати Військова частина НОМЕР_2 , до якої було зараховано речове забезпечення прс «Донбас» та екіпаж даного судна (аркуш справи 10).

Після отримання відповіді від Військовій частині НОМЕР_1 , 24 лютого 2020 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_2 із заявою про виплату грошової компенсації за не отримане речове майно.

Листом №470/1/278 від 25.02.2020 року Військова частина НОМЕР_2 повідомила позивача про те, що прс «Донбас» та його екіпаж на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 у січні 2020 року та по теперішній час не знаходиться. Документи на постановку прс «Донбас» на речове забезпечення при Військовій частині НОМЕР_2 згідно наказу Міністра оборони України від 17.08.2017 року №440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», а саме: атестат військової частини (додаток 7) та атестат військовослужбовця (додаток 59) на адресу Військової частини НОМЕР_2 не надходили. Грошова компенсація за неотримане речове майно членам екіпажу Військової частини НОМЕР_3 прс «Донбас» станом на 13.01.2020 року та по теперішній час не нараховувалась та не виплачувалась (аркуш справи 12).

Враховуючи відмови відповідачів у виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно позивачу, він звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року затверджено «Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Згідно з пунктами 3-5 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до абзаців 1, 3 п. 242 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно. На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту (як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності) та заяви (як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів).

Вказані висновки суду узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 04 лютого 2020 року по справі №825/1571/16.

Позивач скористався правом на звернення для отримання компенсації вартості за неотримане речове майно як до військової частини, на речовому забезпеченні в якій він знаходився, так і до військової частини, на речове забезпечення якої в подальшому переданий прс «Донбас», однак ці військові частини відмовили позивачу у отриманні компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України №188 від 25.07.2019 року «Про зарахування корабельно-катерного складу на забезпечення за номенклатурою логістики» прс «Донбас» було знято з логістичного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, й за номенклатурою «речове майно і технічні засоби». Цим же наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України прс «Донбас» зараховане на логістичне забезпечення, в тому числі й за номенклатурою «речове майно і технічні засоби» до Військової частини НОМЕР_2 (аркуші справи 44-46).

З наявного в матеріалах справи атестата Військової частини №5/49 від 13.02.2020 року пошуково-рятувальне судно «Донбас» прс «Донбас» (Військову частину НОМЕР_3 ) було знято із логістичного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 та зараховано на логістичне забезпечення Військової частини НОМЕР_2 з 27 лютого 2020 року (аркуші справи 47-49).

Відповідно до п. 11 розділу ІІІ «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України 17.08.2017 року №440, у разі перепідпорядкування (передислокації) військової частини (підрозділу) службами забезпечення органів військового управління (службами забезпечення військової частини, до якої цю військову частину (підрозділ) було прикріплено на забезпечення) на усі види військового майна оформлюється атестат військової частини

До атестата військової частини вноситься військове майно, яке обліковується за військовою частиною на день вибуття. Наявність його підтверджується звітними документами або донесеннями за період від останнього звіту до дня зняття військової частини із забезпечення.

Знову сформовані військові частини, які не ведуть свого господарства, донесення і звіти не подають.

В атестаті військової частини вказуються сума непогашених нарахувань за втрати, нестачі військового майна, а також дата останньої аудиторської перевірки.

Атестат військової частини є основним документом, який дає право на зарахування військової частини на забезпечення і зняття з обліку військового майна, що обліковується за нею за попереднім місцем забезпечення (дислокації).

Відповідно до «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232, військовослужбовці, які проходять службу за контрактом, та військовослужбовці строкової служби, які проходять службу на кораблях, речовим майном забезпечуються безпосередньо речовою службою військової частини, берегової бази, де знаходяться на забезпеченні, а курсанти військових навчальних закладів та військовослужбовці строкової служби - через підрозділи військових частин (військових навчальних закладів), в яких вони проходять службу (навчаються).

Таким чином, на момент звільнення, ОСОБА_1 з військової служби, а саме 13.01.2020 року, Військова частина НОМЕР_3 (прс « ОСОБА_2 »), військовослужбовцем якої він був, перебувала на забезпечені у Військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, при звільненні з військової служби, Військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, чим допущено протиправну бездіяльність.

Посилання відповідача на порушення позивачем порядку звернення за компенсацією вартості за неотримане речове майно, суд не приймає до уваги, оскільки позивач перебував на речовому забезпеченні в Військовій частині НОМЕР_1 , звернувся до цієї військової частини із заявою про виплату належних йому виплат, однак цією частиною надано відповідь про те, що позивач має звертатися до іншої Військової частини, на речовому забезпеченні в якій на час звільнення позивач не перебував, відповідач не зазначав в відповіді про порушення будь-якого порядку звернення за отриманням виплат, відсутність наказу командира частини, довідки, тощо.

Враховуючи протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, у суду є всі підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Щодо бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання цієї військової частини вчинити певні дії, в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що фактична зарахування прс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військову частину НОМЕР_3 ) на логістичне забезпечення Військової частини НОМЕР_2 відбулося 27 лютого 2020 року, про що свідчить атестат, тобто, після звільнення позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а в іншій частині позов не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 27.08.2021 року

Суддя Л.І. Свида