Справа № 591/4964/21
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4964/21
Провадження № 2-а/591/133/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/4964/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Байбакова Вадима Юрійовича про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати постанову серії ЕАН № 4449687 від 06 липня 2021 року у праві про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Позовна заява мотивована тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували обставини руху транспортного засобу під його керуванням в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт», а також відповідач не виконав вимоги щодо посилання в оскаржуваній постанові на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідач, фіксуючи швидкість руху транспортного засобу під його керуванням, утримував прилад «TruCam» у руках, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху транспортного засобу. Також матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б підтверджували факт розміщення на 168 км траси М02 дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09 серпня 2021 року відповідачем надано відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. При цьому, зазначає, що 06 липня 2021 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Кролевець. 06 липня 2021 року близько 14-години 32 хв. в м. Кролевець траса М-02 на 168 км за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 ІІІІ (серійний номер ТС008371) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. Зокрема, водій, керуючи транспортним засобом «КІА Sportage» з номерним знаком НОМЕР_1 в населеному пункті, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 54 км/год., а саме рухався зі швидкістю 104 км/год., що зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LТІ 20/20 ІІІІ, чим порушив вимоги 12.4 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що з відеозапису та фотознімку наявних в матеріалах справи зафіксованих за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 ІІІІ (серійний номер ТС008371) чітко видно, що 06 липня 2021 року о 14-годині 32 хв. в м. Кролевець, на трасі М-02, 168 км рухається один транспортний засіб червоного кольору зі швидкістю 104 км/год. та поряд немає інших схожих за маркою та моделлю транспортних засобів, отже можна зробити висновок, що саме транспортним засобом під керуванням позивача здійснено перевищення швидкості в населеному пункті, що зафіксовано приладом TruCam LТІ 20/20 ІІІІ.

До матеріалів справи разом з фотознімками додано електронний файл, в якому зазначено географічні координати місця скоєння адміністративного правопорушення, по якому була винесена постанова серії ЕАН № 4449687 від 06 липня 2021 року, а саме: м. Кролевець, широта: 51° З1 46.60 " на північ, довгота: 33° 24' 01.45 " на схід. Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що 06 липня 2021 року о 14-годині 32 хв. позивач рухався в межах території населеного пункту, а тому повинен був дотримуватись порядку руху транспортних засобів в населених пунктах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 липня 2021 року відповідачем винесено постанову серії ЕАН № 4449687 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 06 липня 2021 року о 14-годині 32 хв. в м. Кролевець на трасі М-02 168 км водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 104 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 54 км/год. та порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано приладом TruCam LТІ 20/20, до постанови додається відео з приладу TruCam LТІ 20/20 ТС 008371 (а.с. 7, 8).

Не погодившись із винесеною постановою інспектора патрульної поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують зазначені Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення від 06 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, 06 липня 2021 року о 14-годині 32 хв. в м. Кролевець на трасі М-02 168 км водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 104 км/год. у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано приладом TruCam LТІ 20/20, до постанови додається відео з приладу TruCam.

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, законодавство України визначає перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідачем на підтвердження своєї позиції по справі надано відеозаписи з приладу «TruCam LТІ 20/20 ІІ» та нагрудної камери поліцейського.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4449687 від 06 липня 2021 року містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LТІ 20/20 ІІ.

З наявного в матеріалах справи відеозапису фіксування лазерним вимірювачем TruCam можливо ідентифікувати марку, державний номерний знак транспортного засобу. Так, зафіксована швидкість руху у 104 км/год. автомобіля позивача у населеному пункті.

Процедура розгляду справи після зупинки автомобіля фіксувалась на нагрудну камеру співробітника поліції.

При цьому, на думку суду, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, що будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було, інспектор вів себе ввічливо. Спілкування поліцейського із позивачем зафіксовано в хронологічному порядку як і відбувались усі події.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами.

Таким чином, факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що радар TruCam LТІ 20/20 ІІ використовувався у ручному режимі, фіксація швидкості руху здійснювалася тримаючи радар в руках, що на думку позивача, не може бути доказом події правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів швидкості, тобто конструктивно створений для утримування в руках.

Щодо доводів позивача про законність застосування приладу TruCam LТІ 20/20 ІІ для фіксації правопорушень в ручному режимі, то відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення га/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, підрозділи поліції законно використовують прилад TruCam як засіб вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCam LТІ 20/20 ІІ».

Доводи позивача про те, що його не було ознайомлено з відео доказами по справі є хибними, оскільки його було на місці ознайомлено з відеозаписом вчинення ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор ВМ0026.

Стосовно твердження позивача, що на ділянці дороги, де відбувалося фіксування швидкості руху транспортних засобів за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 ІІ, відсутній дорожній знак 5.70 ПДР України варто зазначити, що на автодорозі М-02 встановлений інформаційно-вказівний дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Дорожній знак 5.70 ПДР України встановлено разом із табличкою 7.2.1 ПДР України, яка позначає довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується. Враховуючи вищезазначене, можна зробити висновок, що позивач рухаючись в напрямку м. Кролевець повинен був бути уважним та звернути увагу на зміну дорожньої обстановки, а саме на встановлений дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», тим самим продовжити рухатися з дозволеною швидкістю в населеному пункті, не порушуючи вимог п. 12.4 ПДР України.

Що стосується твердження позивача, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» ПДР України слід зазначити, що на в`їздах до населеного пункту м. Кролевець встановлені дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту», цей дорожній знак позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху України, що визначають порядок руху в населених пунктах. Відповідно до вимог п. 12.9 б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», дія цього обмеження скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Отже, суд дійшов висновку, що дії працівника поліції щодо складання оскаржуваної постанови є законними і обґрунтованими, вчиненими в межах наданих повноважень, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Байбакова Вадима Юрійовича про скасування постанови за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: лейтенант поліції інспектор 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Байбаков Вадим Юрійович, місцезнаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова