Справа № 826/13006/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Київ № 826/13006/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2013, яке слугувало підставою для винесення спірного рішення є протиправним та оскаржується в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.08.2016 відкрито провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 зупинено провадження у справі №826/13006/16 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/18344/13-а.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.2020 поновлено провадження у справі та подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем надано заперечення на позов, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити, оскільки не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими, посилаючись на те, що податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, згідно правильно встановлених обставин, які викладені в акті перевірки, а саме: порушення граничних строків сплати грошового зобов`язання по податку на прибуток передбачених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. Отже, за вказані порушення у відповідності до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України нарахована штрафна санкція.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», за результатами якої складено акт від 04.03.2016 №2059/26-58-15-03-30-24249750.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток, передбачених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.03.2016 № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначених підпунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та згідно статті 126 Податкового кодексу України до ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» за затримку на 119 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 52 594, 76 грн. застосовано штраф у розмірі 20% на суму 10 518, 95 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України від 25.07.2016 №15988/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 №, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Тобто, на позивача у справі покладений обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в визначеному порядку і встановлені строки.

Згідно із пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, платник податків повинен самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 31.3 статті 31 Податкового кодексу України визначено, що строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому специфіка штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним підпунктом, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів, наступних за останнім днем строку грошового зобов`язання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сума штрафу за оскаржуваним податковим повідомлення-рішення від 23.03.2016 № за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 52 594,76 грн. на 119 календарних днів визначена згідно з податковим повідомлення-рішенням від 08.11.2013 №.

Так, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.11.2013 № ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 96 508,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 83 096,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 13 412,00 грн.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, на момент зарахування вказаного зобов`язання, на особистому рахунку зі сплати податків позивача обліковувалась переплата в розмірі 30 501, 24 грн., яка була зарахована ДПІ у Солом`янському районі як часткове погашення податкового зобов`язання, у зв`язку із чим контролюючим органом нараховано штрафні санкції за оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням від 23.03.2016 № на залишок суми 52 594,76 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 по справі №826/18344/13-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 08.11.2013.

Таким чином, обставини, які стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.03.2016 №, відпали з огляду на скасування в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 08.11.2013 №.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 23.03.2016 №.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23.03.2016 №.

Стягнути на користь державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко