Справа № 640/22893/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 серпня 2021 року м. Київ № 640/22893/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

товариства з обмеженою відповідальністю "БК КБР"

до Антимонопольного комітету України,

"Центрального спортивного клубу Збройних сил України"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору

товариство з обмеженою відповідальністю "Будвендор"

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "БК КБР" (надалі - позивач), адреса: 01135, місто Київ, вулиця Золотоустівська, будинок 3 до Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач 1), адреса: 03035, місто Київ, вулиця Василя Липківського, будинок 45, "Центрального спортивного клубу Збройних сил України" (надалі - відповідач 2), адреса: 03039, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 10, третя особа без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Будвендор" (надалі - третя особа), адреса: 08293, Київська область, місто Буча, вулиця Тарасівська, буд. 32, оф. 201 в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 02.08.2021р. № 17634-р/пк-пз, в частині пунктів 1.1, 2.2 мотивувальної частини та в резолютивній частині;

- визнати протиправним та скасувати рішення «Центрального спортивного клубу Збройних сил України», оформлене протоколом засідання тендерного комітету «Центрального спортивного клубу Збройних сил України» від 30.06.2021р. № 30/06-1 в частині відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР», визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будвендор» переможцем процедури закупівлі за № UA-2021-06-02-011861-b та опублікування в електронній системі публічних закупівель повідомлення про намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будвендор».

- зобов`язати «Центральний спортивний клуб Збройних сил України» (08506791) прийняти рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) переможцем процедури закупівлі, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу (Prozorro.gov.ua) за № UA-2021-06-02-011861-b та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) договір про закупівлю UA-2021-06-02-011861-b на умовах тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651), в якій міститься текст відповідного договору, протягом 1 (одного) календарного дня з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок протиправного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Як вбачається зі змісту прохальної частини адміністративного позову судом було встановлено, що поміж позовних вимог в частині «визнання протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 02.08.2021р. № 17634-р/пк-пз, в частині пунктів 1.1, 2.2 мотивувальної частини та в резолютивній частині», позивач, зокрема просить суд «визнати протиправним та скасувати рішення «Центрального спортивного клубу Збройних сил України», оформлене протоколом засідання тендерного комітету «Центрального спортивного клубу Збройних сил України» від 30.06.2021р. № 30/06-1 в частині відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР», визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будвендор» переможцем процедури закупівлі за № UA-2021-06-02-011861-b та опублікування в електронній системі публічних закупівель повідомлення про намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будвендор» та «зобов`язати «Центральний спортивний клуб Збройних сил України» (08506791) прийняти рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) переможцем процедури закупівлі, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу (Prozorro.gov.ua) за № UA-2021-06-02-011861-b та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) договір про закупівлю UA-2021-06-02-011861-b на умовах тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651), в якій міститься текст відповідного договору, протягом 1 (одного) календарного дня з моменту набрання судовим рішенням законної сили.»

З аналізу викладеного вище, суд приходить до висновку, що поміж позовних вимог звернутих до Антимонопольного комітету України, як суб`єкту владних повноважень, щодо оскарження рішення останнього, позивачем були заявлені вимоги до «Центрального спортивного клубу Збройних сил України», що на переконання суду є неправильним способом захисту своїх прав позивачем, з огляду на наступне.

У пунктах 1, 2 та 3 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що: адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Згідно з частиною 4 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, суд звертає увагу, що статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Пунктом 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

В свою чергу, суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 918/843/17 сформовано наступний правовий висновок: «Орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.»

Водночас, у постанові від 26 квітня 2021 року у справі № 640/14645/19 з урахуванням попереднього правового висновку Верховним Судом сформовано правовий висновок про те, що: «…спори щодо оскарження рішень органів АМК України, які прийняті за наслідками розгляду скарг учасників торгів, поданих у процедурах публічних закупівель, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, чи укладено між замовником та учасником договір за наслідками цієї процедури.»

З аналізу викладених вище висновків Верховного Суду, суд вважає за необхідне зазначити, що обставина укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем виключає можливість розгляду спору щодо правомірності рішень тендерного комітету замовника в порядку адміністративного судочинства, натомість такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів. Водночас позов до Антимонопольного комітету України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З аналізу позовної заяви судом було встановлено, що 30 червня 2021 року було опубліковано протокол розкриття тендерних пропозицій на сайті Prozorro за Процедурою закупівлі, яка являється предметом розгляду даної справи.

Відповідно до даного протоколу було вирішено визнати переможцем процедури закупівлі ТОВ «Будвендор».

При цьому, суд звертає увагу та як вже було встановлено судом вище, що вимоги у даній справі направлені на оскарження одночасно рішення Антимонопольного комітету України за результатом розгляду скарги про порушення замовником закупівлі законодавства у сфері публічних закупівель, розгляд якого відноситься до юрисдикції адміністративних судів (частина 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України), та також рішення та "Центрального спортивного клубу Збройних сил України", розгляд яких відноситься до юрисдикції господарських судів (пункт 10 частина 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з урахуванням викладеного вище у сукупності, суд приходить до висновку, що подана позивачем позовна заява в даній справі всупереч частині 4 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України містить позовні вимоги, які слід розглядати в порядку адміністративного та господарського судочинства.

При цьому у суду відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України у частині роз`єднання вимог, оскільки це суперечитиме вимогам частині 6 цієї статті, згідно з якою розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, та беручи до уваги те, що позивач в частині позовних вимог до Антимонопольного комітету України щодо оскарження рішення останнього, звернувся до суду належної юрисдикції, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо «визнати протиправним та скасувати рішення «Центрального спортивного клубу Збройних сил України», оформлене протоколом засідання тендерного комітету «Центрального спортивного клубу Збройних сил України» від 30.06.2021р. № 30/06-1 в частині відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР», визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будвендор» переможцем процедури закупівлі за № UA-2021-06-02-011861-b та опублікування в електронній системі публічних закупівель повідомлення про намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будвендор» та «зобов`язати «Центральний спортивний клуб Збройних сил України» (08506791) прийняти рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) переможцем процедури закупівлі, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу (Prozorro.gov.ua) за № UA-2021-06-02-011861-b та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) договір про закупівлю UA-2021-06-02-011861-b на умовах тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651), в якій міститься текст відповідного договору, протягом 1 (одного) календарного дня з моменту набрання судовим рішенням законної сили.», оскільки вказані вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства України.

З врахуванням наведеного суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно вимог частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду в порядку господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями статей 2, 19, пункту 1 частини 1 статті 170, статей 171, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "БК КБР" до Антимонопольного комітету України, "Центрального спортивного клубу Збройних сил України", третя особа без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Будвендор" про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення «Центрального спортивного клубу Збройних сил України», оформлене протоколом засідання тендерного комітету «Центрального спортивного клубу Збройних сил України» від 30.06.2021р. № 30/06-1 в частині відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР», визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будвендор» переможцем процедури закупівлі за № UA-2021-06-02-011861-b та опублікування в електронній системі публічних закупівель повідомлення про намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будвендор».

- зобов`язати «Центральний спортивний клуб Збройних сил України» (08506791) прийняти рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) переможцем процедури закупівлі, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу (Prozorro.gov.ua) за № UA-2021-06-02-011861-b та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651) договір про закупівлю UA-2021-06-02-011861-b на умовах тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «БК КБР» (40990651), в якій міститься текст відповідного договору, протягом 1 (одного) календарного дня з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

2. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "БК КБР", що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих підстав, з тим самим предметом та до того самого відповідача - не допускається.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "БК КБР" його право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного господарського суду.

4. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог в адміністративній справі надіслати позивачу.

Відповідно до частин четвертої - п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова