Справа № 280/2717/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 серпня 2021 року Справа № 280/2717/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Портова, буд. 3-Д, корп. 2, офіс 10; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» (далі - позивач), підписана представником - адвокатом Голіковою Галиною Вікторівною (далі - представник), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача в частині нарахування позивачу пені з податку на додану вартість у розмірі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн., що були вчинені шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника;

- зобов`язати відповідача здійснити коригування даних з інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки платника позивача записів (даних, операцій) про нарахування пені з податку на додану вартість у розмірі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу (правову) допомогу

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі висновків акту перевірки від 18.03.2019 №144/08-01-14-14/38042602 із врахуванням рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 26.07.2019 №35692/6/99-99-11-04-01-25 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: від 31.07.2019 №, яким ТОВ «АГРА КОМ» () збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на сумі 81000,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 64800,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 16 200,00 грн.; від 31.07.2019 №, яким ТОВ «АГРА КОМ» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 118 316,25 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 94653,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 23663,25 грн. Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «АГРА КОМ» звернулось до суду. За результатами розгляду справи, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 по справі №280/4984/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Так, 10.12.2020 контролюючим органом в інтегрованих картках платника було нараховано пеню з податку на додану вартість у сумі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн. Вказує на те, що позивачем у повному обсязі сплачені грошові зобов`язання з вищенаведених податкових повідомлень-рішень. Зазначає, що 15.02.2021 звернувся до відповідача із листом №15/02 до Головного управління ДПС у Запорізькій області із проханням скасувати помилково нараховані суми пені та повернути надлишково сплачені кошти або врахувати їх в платежах на майбутнє. Проте, листом Головного управління ДПС у Запорізькій області №14989/6/08-01-07-19 від 12.03.2021 позивача повідомлено, що пеня за наслідками нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання, нараховується починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Нарахування пені закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом за результатами такої перевірки. Звертає увагу, що незважаючи на те, що пеня позивачу була нарахована 10.12.2020, у своїй відповіді Головне управління ДПС у Запорізькій області керувалось положеннями статті 129 Податкового кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгоджсностей у податковому законодавстві» №466-ІХ від 16.01.2020, які набрали чинності з 01.01.2021. Позивач, не погодившись із нарахуванням пені з податку на додану вартість та з податку на прибуток, звернувся до суду із цим позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 07.05.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№25948), в якому зазначає, що відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Відповідач вважає, що нарахування пені за результатами податкової перевірки не починається та не закінчується датою узгодження або встановленим терміном сплати грошового зобов`язання. Відповідач вказує на те, що пеня нараховується в автоматичному режимі починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) та скасовується у разі скасування такого зобов`язання в судовому або адміністративному порядку. Зазначає, що у разі судового оскарження платником податкового повідомлення-рішення контролюючого органу, щодо якого судом прийнято рішення щодо часткового скасування податкового повідомлення-рішення, пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується, а на іншу частину грошового зобов`язання пеня нараховується за весь період, включаючи період судового оскарження. З урахуванням викладеного у відзиві, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ТОВ «АГРА КОМ», зареєстровано 27.01.2012 як суб`єкт підприємницької діяльності - юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1 003745, до економічної діяльності ТОВ «АГРА КОМ» належить:

- оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД-2010 46.21);

- оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД-2010 46.71);

- оптова торгівля хімічними продуктами (основний) (КВЕД-2010 46.75);

- ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (КВЕД-2010 33.12).

Позивач як юридична особа є платником податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного соціального внеску, акцизного податку на пальне.

У межах своєї господарської діяльності позивач здійснює оптову торгівлю хімічними продуктами, у тому числі: КАС-32 (карбамідо-аміачна суміш), добрива рідкі азотні (КАС), карбамідо-аміачна суміш 32% N (КАС), амоній сульфат добривний, суперфосфат подвійний амонізований.

З 18.02.2019 по 11.03.2019 відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 27.01.2012 по 30.09.2018. За результатами перевірки уповноваженими особами відповідача було складено Акт перевірки від 18.03.2019 р. №144/08-01-14-14/38042602.

Перевіркою встановлено такі порушення:

1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1436866,00 грн.;

2) п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1588748,00 грн.;

3) п. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим до позивача застосовується штрафна санкція у розмірі 100% вартості реалізованого пального у лютому 2016 року на суму 2044882,70 грн.;

4) п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим до позивача застосовується штрафна санкція за неподання декларації з акцизного податку за лютий 2016 року на суму 170,00 грн.;

5) п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України, а саме: надання звіту за формою 1-ДФ за IV квартал 2017 року з недостовірними відомостями;

6) пп.164.2.17 «г» п. 164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на доходи фізичних осіб, який підлягає утриманню та перерахуванню до бюджету, на загальну суму 748,20 грн.;

7) пп.164.2.17 «г» п. 164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме: заниження військового збору, який підлягає утриманню та перерахуванню до бюджету, на загальну суму 748,20 грн. (т.1, а.с.84).

Позивач, вважаючи хибними висновки відповідача, викладені в Акті перевірки від 18.03.2019 №144/08-01-14-14/38042602, подав відповідачу письмові заперечення.

Листом від 24.04.2019 №244442.20/08-01-1247-5154 «Про результати розгляду заперечень до акту планової документальної виїзної перевірки від 18.03.2019 №144/08-01-14-14/38042602» відповідач поінформував позивача, що висновки Акту перевірки від 18.03.2019 р. №144/08-01-14-14/38042602 є правомірними та підлягають залишенню без змін.

На підставі Акту перевірки від 18.03.2019 №144/08-01-14-14/38042602 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «ПС» від 02.05.2019 р. №, яким до позивача застосований штрафні (фінансові) санкції у сумі 2044882,70 грн за платежем акцизний податок на пальне (т.1 а.с.137);

- форми «ПС» від 02.05.2019 р. №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 грн за платежем акцизний податок на пальне (т.1 а.с.131);

- форми «Р» від 02.05.2019 р. №, яким позивачу збільшене грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 1796082,50 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням 1436866 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 359216,50 грн (т.1 а.с.135);

- форми «Р» від 02.05.2019 р. №, яким позивачу збільшене грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 1413077,50 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням 1128701 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 284376,50 грн. (т.1 а.с.133).

Вважаючи протиправними зазначені податкові повідомлення-рішення, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України.

26.07.2019 ДФС України було прийнято рішення про результати розгляду скарги №35692/6/99-99-11-04-01-25, яким скарга позивача частково задоволена; скасовані податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019 р. № та від 02.05.2019 р. № в частині встановлених перевіркою порушень по взаємовідносинах ПрАТ «УКРАГРО НПК», ТОВ «АГРОХІМПАРТНЕР», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОІМПОРТ ЛТД», ТОВ «ТРАНСХІМТРЕЙД», ТОВ «ІНТВАЙР», ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг», ФОП ОСОБА_1 і у відповідній частині штрафні санкції; скасовані податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019 р. №, від 02.05.2019 р. №. Також, ДФС України зазначила, що рішення ДФС України, прийняте за результатом розгляду скарги, та податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.05.2019 р. № та від 02.05.2019 р. № з урахуванням цього рішення не підлягають адміністративному оскарженню, але з урахуванням строків давності можуть бути оскаржені до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України.

На підставі Акту перевірки від 18.03.2019р. №144/08-01-14-14/38042602 та рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 26.07.2019р. №35692/6/99-99-11-04-01-25 відповідачем було прийнято такі податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 31.07.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 81000,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 64800,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 16200,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 31.07.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 118316,25 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 94653,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 23663,25 грн.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 31.07.2019 позивач оскаржив їх до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 р. у справі № 280/4984/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» задоволені.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.07.2019 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агра Ком» збільшено грошове зобов`язання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 81000,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 64800,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 16200,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.07.2019 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агра Ком» збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 118316,25 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 94653,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 23663,25 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 р. у справі № 280/4984/19 скасовано.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» - відмовлено.

10.12.2020 контролюючим органом в інтегрованих картках платника було нараховано пеню з податку на додану вартість у сумі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн.

Позивачем в повному обсязі сплачено грошові зобов`язання, що визначені:

- з податку на додану вартість у податковому повідомленні-рішенні 31.07.2019 № та пеню, нараховану в ІКП, що підтверджується відповідно до платіжного доручення №172 від 03.12.2020 на суму 118316,25 грн. та платіжного доручення №182 від 28.12.2020 на суму 47609,00 грн.;

- з податку па прибуток у податковому новідомленні-рішепні 31.07.2019 № та пеню, нараховану в ІКП, що підтверджується відповідно до платіжного доручення №171 від 03.12.2020 на суму 81000,00 грн. та платіжного доручення №31 від 11.02.2021 на суму 34709,03 грн.

Позивач звернувся із листом №15/02 від 15.02.2021 до Головного управління ДПС у Запорізькій області із проханням скасувати помилково нараховані суми пені та повернути надлишково сплачені кошти або врахувати їх в платежах на майбутнє.

Відповідно до листа №14989/6/08-01-07-19 від 12.03.2021, як відповіді на вищезазначений лист, Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомило, що пеня за наслідками нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання, нараховується починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Нарахування пені закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом за результатами такої перевірки.

Позивач, не погодившись з правомірністю нарахування пені, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом У країн и (надалі в редакції на момент нарахування пені).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.156-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, іцо були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх падання, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку па доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контрошоючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається пеузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що результатом закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень від 31.07.2019 № та № в рамках розгляду адміністративної справи №280/4984/19 є постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів па відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Таким чином, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання, що зумовлює відсутність законних підстав для нарахування позивачу пені з податку на додану вартість та з податку на прибуток.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.02.2019 по справі №820/6468/17.

Системний аналіз положень підпунктів 14.1.153, 14.1.175 та 14.162 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України свідчить про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк. Відтак, обов`язковими умовами нарахування пені є їх сукупність, а саме: наявність у платника податку обов`язку по сплаті узгодженого грошового зобов`язання та порушення строків його сплати.

Така правова позиція викладена Верховним Судом від 08.05.2018 по справі №822/2821/17.

Таким чином, оскільки граничним строком сплати грошових зобов`язань є 10.12.2020, днем початку нарахування пені мав бути наступний робочий день - 11.12.2020, проте, як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2020 грошові зобов`язання ТОВ «АГРА КОМ» були сплачені, а отже підстави для нарахування пені відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що нарахування податковим органом ТОВ «АГРА КОМ» пені з податку на додану вартість у розмірі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн. за весь період заниження податкових зобов`язань, до граничного строку сплати податкових зобов`язань, тобто до 10.12.2020 (включно), та внесення відповідного запису (даних, операції) 27.11.2020 до інтегрованої картки платника щодо суми пені у розмірі 47609,00 грн. грн. за податком на додану вартість та у розмірі 34 709,03 грн. за податком на прибуток є неправомірним.

Оскільки судом встановлено протиправність нарахування пені, то належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача провести коригування в ІКП платника податків позивача шляхом виключення відповідних сум пені.

Також суд зазначає, що у справі №280/411/19, на яку посилається скаржник у відзиві на позовну заяву та у цій справі, що розглядається має місце різні фактичні обставини щодо часу проведення перевірок, прийняття остаточних податкових повідомлень рішень, період нарахування та чинність правових норм, що регулюють спірні питання з наведених правовідносин, тощо.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при нарахуванні позивачу пені за спірний період відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 4540,00 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7).

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір про надання правничої (правової) допомоги від 22.03.2021 №19/21 (далі - Договір від 22.03.2021 №19/21) з Додатком №1 до Договору від 22.03.2021 №19/21;

- рахунок №15/03 від 25.03.2021;

- акт приймання-передачі послуг від 01.04.2021;

- платіжне доручення №55 від 25.03.2021 на суму 5000,00 грн.;

- ордер та свідоцтво адвоката.

Відповідно до пункту 1.1 Договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» (Адвокатське об`єднання) та позивачем (Клієнт), Адвокатське об`єднання в обсязі та на умовах цього Договору зобов`язується надати Клієнту, а Клієнт - прийняти та оплатити правничу (правову) допомогу щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині нарахування Клієнту пені з податку на додану вартість та з податку на прибуток: зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області вчинити певні дії.

Виконання умов Договору здійснюється старшими партнерами, партнерами та адвокатами Адвокатського об`єднання та не підлягає передорученню третім особам. При цьому документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої (правової) допомоги, можуть бути даний Договір, довіреність чи ордер (пункт 1.3 Договору).

За надання правничої (правової) допомоги, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт сплачує гонорар ти компенсує фактичні витрати, пов`язані із наданням правничої (правової) допомоги та необхідні для виконання цього Договору (пункт 4.1 Договору).

Відповідно до положень пунктів 4.6, 4.7 клієнт сплачує гонорар та фактичні витрати авансом (повністю або частково) у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний (банківський) рахунок Адвокатського об`єднання, зазначений у даному Договорі, на підставі рахунку виставленого Адвокатським об`єднанням. При оплаті послуг Клієнт обов`язково зазначає призначення платежу вказане Адвокатським об`єднанням у виставленому рахунку. Остаточний розмір та обсяг наданої правничої (правової) допомоги, а також остаточний розрахунок за надану правничу (правову) допомогу , а також розмір фактичних витрат, пов`язаних із наданням правничої (правової) допомоги, визначаються та здійснюються на підставі акту приймання-передачі послуг.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг від 01.04.2021 Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» надано наступну послугу правничої (правової) допомоги: складено та подано до суду позовну заяву про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині нарахування Клієнту пені з податку на додану вартість та з податку на прибуток: зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області вчинити певні дії.

Досліджуючи надані позивачем документи, суд встановив, що вищевказаний Акт складений сторонами на виконання умов Договору. Крім того з Акту вбачається, що Адвокатське об`єднання надало юридичні послуги саме у справі про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині нарахування Клієнту пені з податку на додану вартість та з податку на прибуток: зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області вчинити певні дії.

Наведені відомості також містить Рахунок №15/03 від 25.03.2021.

У свою чергу, платіжне доручення №55 від 25.03.2021 містить відомості про призначення платежу з посиланням на Рахунок №15/03 від 25.03.2021 та на Договір.

У цій справі представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Голікова Г.В., яка діяла на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги АР №1041573, виданого Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС». Матеріалами справи підтверджено, що представником позивача адвокатом Голіковою Г.В. підготовлений, підписаний та поданий до суду адміністративний позов разом з копіями доданих до нього документів.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані до суду письмові докази доводять факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №280/2717/21.

Суд звертає увагу, що відповідач не навів аргументів щодо заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі не заявив про неспівмірність понесених витрат.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Проаналізувавши зміст наданих юридичних послуг, суд зазначає, що вказані послуги пов`язані з підготовкою позовної заяви у даній справі, разом з тим, їх заявлена вартість не є співмірною за ознаками, визначеним частиною п`ятою статті 134 КАС України, оскільки ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та з огляду на законодавство, яке регулює спірні правовідносини, є справою незначної складності та підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів не потребувало значного часу, такі послуги не є послугами великого обсягу, у спірних правовідносинах наявна усталена практика Верховного Суду.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, фактично надані адвокатом послуги та ціну позову, суд дійшов висновку, що розумним та справедливим є належний до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Портова, буд. 3-Д, корп. 2, офіс 10; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» пені з податку на додану вартість у розмірі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн., що були вчинені шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних з інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» записів (даних, операцій) про нарахування пені з податку на додану вартість у розмірі 47609,00 грн. та з податку на прибуток у сумі 34709,03 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРА КОМ» судовий збір в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

В частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.08.2021.

Суддя М.С. Лазаренко