Справа № 160/12172/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/12172/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.,
розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року (головуючий суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі

за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Марії Геннадіївни

до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області, Державної служби з надзвичайних ситуацій України

про скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі - Позивач) - адвокат Петренко Марія Геннадіївна звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області (далі Відповідач-1), Державної служби з надзвичайних ситуацій України (далі Відповідач-2), в якій просив суд:

- скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій №238 о/с від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу;

- скасувати наказ №214 від 03.07.2020 року Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області про виключення з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області з 04 липня 2020 року;

- поновити на посаді полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області з 04 липня 2020 року по день винесення рішення у справі;

- зобов`язати Головне управління ДСНС України в Дніпропетровській області направити ОСОБА_1 на Центральну лікарську комісію ДСНС України для визначення стану здоров`я.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 26.06.2020 відповідно до наказу ДСНС України №238 о/с, ОСОБА_1 було звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 176 пп.3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменного одягу, наказом Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області від 03.07.2020 №214 виключено з кадрів ДСНС України. Проте ОСОБА_1 починаючи з 26.06.2020 по 01.09.2020 перебував на лікарняному. Наказом ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області від 30.06.2020 №211 позивача було звільнено з кадрів ДСНС України. Згодом, згідно листа від 03.07.2020 року №4901-2697/4911 про отримання трудової книжки ОСОБА_1 , ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, повідомило про необхідність з`явитись для отримання трудової книжки, у зв`язку з виключенням з кадрів ДСНС України згідно наказу від 03.07.2020 року №214 з 04.07.2020. 04.07.2020 року ОСОБА_1 направив електронною поштою, а також Укрпоштою, рапорт про врахування того, що він перебуває на лікарняному та продовжує хворіти.

Однак, листом від 08.07.2020 Головним управлінням ДСНС у Дніпропетровській області надано відповідь, що в них відсутні підстави для задоволення рапорту, у зв`язку з тим, що відповідно до довідки №103 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу видану 26.06.2020 року позивач повинен приступити до обов`язків з 04.07.2020 року, а наказом ДСНС України від 26.06.2020 року №238 позивача звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС з 04.07.2020 року.

Отже, Позивач вважаючи незаконним звільнення за станом здоров`я 04.07.2020, у зв`язку із звільненням в період тимчасової непрацездатності підтвердженої довідками та звільнення в запас ЗСУ, звільнення з кадрів ДСНС України на підставі висновку ЦЛЕК ДСНС України від 23.06.2020, звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року по справі №160/12172/20 у задоволенні адміністративного позову представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Марії Геннадіївни до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області, Державної служби з надзвичайних ситуацій України про скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (т. 2, а.с. 25-32).

Представник Позивача, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (т. 2, а.с.40-46).

В апеляційній скарзі представник Позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, постановлення висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що посилання суду першої інстанції як на доказ бажання Позивача звільнитись за станом здоров`я на рапорт про направлення його на лікарсько-експертну комісію, аркуш бесіди, пам`ятку при звільненні зі служби, обхідного листку, на думку Позивача, є необґрунтованим, оскільки самі по собі ці документи не дають можливості встановити дійсне волевиявлення Позивача щодо підстави звільнення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник Позивача вказав і про те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права оскільки Позивача було звільнено не з тієї підстави, яку він дійсно просив застосувати як підставу для свого звільнення, також суд не врахував, що таке звільнення відбулося в період його тимчасової непрацездатності.

Відповідач-2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування відзиву Відповідач-2, зокрема, вказав про те, що свідоцтво про хворобу №698 від 23.06.2020 року Позивачем у встановленому законом порядку не оскаржується, а відповідно останнім визнається непридатність до служби за станом здоров`я. При цьому, Положенням №593 взагалі не передбачено обов`язкове написання особою рапорту про звільнення зі служби за такої підстави як «за станом здоров`я», оскільки погіршений стан здоров`я особи рядового та начальницького складу унеможливлює проходження нею служби, а також належне виконання покладених на неї завдань та функцій, які як правило пов`язані з підвищеним ризиком (гасіння пожеж, водолазні, аварійно-рятувальні роботи, розмінування тощо), ДСНС України за власною ініціативою зобов`язана у найкоротший термін вжити всіх можливих заходів для припинення проходження служби такою особою.

Відповідач-1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивуючи відзив Відповідач-1, у тому числі зазначив про те, що Позивач не оскаржує наказ Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 30 червня 2020 року №211, яким полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій 30 червня 2020 року на підставі рапорту ОСОБА_1 від 05.06.2020 року, контракту від 01.07.2017 року №966/17, свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС від 23.06.2020 №698, подання начальника ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 , наказ ДСНС України від 26.06.2020 року №238. Крім того, Відповідач-1 зазначає і про те, що оскільки Позивач 04.07.2020 засобами електронного зв`язку на адресу Головного управління направив рапорт, яким просто довів до відома про своє перебування з 04.07.2020 року на лікарняному, не просивши при цьому звільнити його від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою, тому у Відповідача-1 були відсутні підстави для видання наказу відповідно до Порядку №117.

Відповідачем-1 було подано доповнення до відзиву, в якому останній зазначає про те, що, на його думку, зміст та форма наданих Позивачем довідок про тимчасову непрацездатність, які Позивач надав на підтвердження тимчасової непрацездатності з 04.07.2020 року, не відповідає вимогам діючого законодавства.

18 серпня 2021 року в судовому засіданні Позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Представник Відповідача-1 проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення Позивача та представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2017 між ОСОБА_1 та ДСНС в особі начальника Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області Кульбача Андрія Анатолійовича було укладено контракт №966/17 строком на три роки (т. 1, а.с. 78-79).

Згідно п. 12 Контракту Цей контракт набирає чинності з 01.07.2017.

Листом від 16.04.2020 № 49 01-763/4911 Головне управління повідомило Позивача, що 30.06.2020 закінчується строк дії Контракту №966/17 від 14.06.2017 і йому не пізніше ніж за 2 місяці необхідно повідомити Головне управління про намір укласти контракт на новий строк, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (а.с. 80).

Матеріали даної справи свідчать про те, що полковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 , не виявив наміру укласти контракт про проходження служби на новий строк, оскільки рапорт з цього питання до голови ДСНС України не подавав, а навпаки подав рапорт на Голову ДСНС про бажання звільнитись зі служби по закінченню строку контракту (а.с. 81).

Крім того, Позивач подав рапорт начальнику ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 , в якому просив направити його на проходження лікарсько-експертної комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

17.06.2020 лікарсько-експертною комісією Головного управління, на підставі рапорту Позивача, на адресу ДСНС (м. Київ, вул. О.Гончара, 55а) відповідальній особі ЦЛЕК Невесенко А.В. направлено медичну характеристику для встановлення придатності до служби в ДСНС України полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 1971 р.н.

23.06.2020 року за вих. №55/а ЦЛЕК ДСНС України видано свідоцтво про хворобу №698, яким ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час (т. 1, а.с. 20-21).

На підставі абз. 3 п. 175 Положення №593, яким визначено, що за наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них, Позивач змінив своє рішення щодо звільнення зі служби по закінченню строку контракту і виявив намір звільнитись зі служби за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби, про що подав рапорт на Голову ДСНС про звільнення за п. 176 Положення №593 (а.с. 82).

Позивач під час розгляду даної справи у судових засіданнях зазначив, що ним не ставилась дата на рапорті про звільнення зі служби за п. 176 пп. 1 (у зв`язку із закінченням контракту), дату поставив Відповідач-1. На що Відповідач-1 не заперечував, а підтвердив, що дату « 05.06.2020» поставив у зв`язку з проставленням резолюції на відповідному рапорті.

Крім того, Позивач підтвердив, що перелічені вище рапорти були написані ним власноручно, однак не з метою реального звільнення зі служби.

Проте, в подальшому, зокрема в апеляційній скарзі, Позивач висловлював свою незгоду з тим, що його звільнено не з тих підстав, з яких він просив, що спростовує доводи останнього про відсутність реального наміру звільнення.

Більш того, бажання Позивача на звільнення за станом здоров`я підтверджується у тому числі: власноруч написаним рапортом про направлення його на лікарсько-експертну комісію та власноруч підписаним аркушем бесіди від 19.06.2020 у ході проведеної з Позивачем перед звільненням індивідуальної бесіди, відповідно до п. 175 Положення № 593, де йому було роз`яснене порядок звільнення, уточнялись підстави та строк звільнення, соціальний і правовий захист (пенсійне забезпечення та виплати грошового забезпечення при звільненні зі служби) тощо. Також в ході бесіди надано роз`яснення щодо термінів подання електронних декларацій особою уповноваженою на виконання функцій держави (а.с. 100).

25.06.2020 Позивачем власноруч було підписано Пам`ятку при звільненні зі служби і отримано другий примірник цієї пам`ятки та розписку про зобов`язання здачі у триденний термін у зв`язку зі звільненням зі служби ключ електронного цифрового підпису (а.с. 101).

26.06.2020 Позивач особисто надав до управління персоналу Головного управління Обхідний листок щодо відсутності у нього заборгованості на день звільнення (а.с. 103). Про здачу відкритого ключа електронного цифрового підпису у зв`язку зі звільненням зі служби свідчить підпис відповідальної особи центру оперативного зв`язку, телекомунікаційних систем та інформаційних технологій О.І.Фролової (каб.703).

26.06.2020 року на адресу лікарсько-експертної комісії Головного управління від голови ЦЛЕК ДСНС Барабаша Є.А. надійшов примірник свідоцтва про хворобу № 698 від 23.06.2020 за вих. № 55/а, який позивачу особисто під підпис 26.06.2020 було видано секретарем ЛЕК Головного управління про, що здійснено запис в журналі.

Відповідно до наказу (по особовому складу цивільного захисту) Державної служби з надзвичайних ситуацій від 26.06.2020 №238 о/с відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу нижченазваних осіб начальницького складу звільнено із служби цивільного захисту полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий обліку за п. 176 п.п. 3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу (т. 1, а.с. 23).

26.06.2020 позивача в урочистій обстановці привітав начальник Головного управління та вручив подарунок та оголосив йому рішення ДСНС про звільнення зі служби, що не заперечується учасниками справи.

30.06.2020 відповідно до витягу з наказу (з кадрових питань (особового складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №211, полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 25 років 10 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні не має. Виплатити одноразову грошову допомогу за 25 років 10 місяців 04 дні. Щорічна основна відпустка за 2020 використана у повному обсязі. Підстава рапорт ОСОБА_1 від 05.06.2020 контракт від 01.07.2017 №966/17, свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС України від 23.06.2020 №698, подання начальника ГУ від 23.06.2020, наказ ДСНС України від 26.06.2020 №238 (т. 1, а.с. 23 зв. бік).

01.07.2020 та 03.07.2020 Головним управлінням ДСНС було направлено ОСОБА_1 лист вих.№49 01-2570/4911, №49 01-2697/4911 «Про отримання трудової книжки», в якому повідомлено про те, що для отримання трудової книжки ОСОБА_1 необхідно прибути до управління персоналу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 4 каб. 606 (час роботи: з 8.00 до 17.00, обідня перерва з 12.00 до 12.45, вихідний день - субота, неділя). До листа додано копії витягів з наказів ДСНС України від 26.06.2020 №238 Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 30.06.2020 №211 о/с, припис про направлення на військовий облік від 30.06.2020 №107/11-20.

Згідно витягу з наказу від 03.07.2020 №214 начальником Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області внесено до наказу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області ( з кадрових питань (особового складу)) від 30.06.2020 №211 «Про особовий склад» такі зміни:

-параграф 1 викласти в такій редакції:

«Згідно з п. 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу виключити з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій:

-полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, з 04.07.2020» (т. 1, а.с. 27).

03.07.2020 Головним управлінням ДСНС було направлено ОСОБА_1 лист вих. №49 01-2697/4911 «Про отримання трудової книжки», в якому повідомлено про те, що для отримання трудової книжки ОСОБА_1 необхідно прибути до управління персоналу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 4 каб. 606 (час роботи: з 8.00 до 17.00, обідня перерва з 12.00 до 12.45, вихідний день -субота, неділя). До листа додано копію витягу з наказу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 03.07.2020 №214.

Листом від 08.07.2020 вих. №49 01-2808/4914 Відповідачем-1 повідомлено Позивача про те, що його рапорт від 04.07.2020 про перебування з 04.07.2020 на лікарняному у зв`язку з погіршенням стану здоров`я розглянуто та повідомлено, що відповідно до довідки №103 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу видану 26.06.2020 ДЗ СБЛ №1 МОЗ України м. Дніпро Позивач повинен приступити до виконання службових обов`язків з 04.07.2020.

Крім того, зазначено, що оскільки наказом ДСНС України від 26.06.2020 №238 позивача звільнено з служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 3 Положення №593 (за станом здоров`я) з правом носіння форменного одягу та враховуючи Довідку №103 наказом Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 03.07.2020 №214 позивача виключено з кадрів ДСНС з 04.07.2020, а тому не має підстав для задоволення рапорту Позивача.

Поряд із зазначеним, судом апеляційної інстанції встановлено, що Позивач перебував у стані тимчасової непрацездатності з 26 червня 2020 року, що підтверджується копіями довідок про тимчасову непрацездатність, наявних у матеріалах даної справи, а саме:

- з 26 червня 2020 року по 30 червня 2020 року та з 01 липня 2020 року по 03 липня 2020 року відповідно до довідки №103, виданої ДЗ СБЛ №1 МОЗ України (т. 1, а.с. 34),

- з 04 липня 2020 року по 06 липня 2020 року відповідно до довідки №9, виданої КНП «ДЦП МСД №10 ДМР» (т. 1, а.с. 35),

- з 06 липня 2020 року по 20 липня 2020 року відповідно до довідки №9, виданої КНП «Міська лікарня №12 ДМР» (т. 1, а.с. 36),

- з 21 липня 2020 року по 03 серпня 2020 року відповідно до довідки №10, виданої КНП «Міська лікарня №12 ДМР» (т. 1, а.с. 37),

- з 04 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року та з 18 серпня 2020 року по 19 серпня 2020 року відповідно до довідки №201, виданої КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова ДОР» (т. 1, а.с. 38),

- з 19 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року відповідно до довідки №2300, виданої КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР (т. 1, а.с. 39).

Під час розгляду в суді апеляційної інстанції справи в судовому засіданні 18 серпня 2021 року Позивач на запитання суду підтвердив, що з 02 вересня 2020 року останній не перебував у стані тимчасової непрацездатності.

Правомірність наказів Відповідачів, якими звільнено Позивача зі служби цивільного захисту та внесено зміни до наказу про виключення Позивача з кадрів ДСНС України щодо дати такого звільнення є предметом судового розгляду у даній справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, зокрема про те, що:

- свідоцтво про хворобу ОСОБА_1 , є документальним підтвердженням стану здоров`я та визначає неможливість проходження ним подальшої служби цивільного захисту, є чинним та позивачем, після отримання його 26.06.2020, не оскаржувалось. Отже, Відповідач-1 не приймав рішення про звільнення позивача 26.06.2020 відповідно до підп.3 п.176 Положення №593, а реалізував наказ Відповідача 2 відповідно до п.12 Положення, виключивши ОСОБА_1 з кадрів ДСНС, тому посилання, що в діях Головного управління вбачається порушення процедури звільнення із служби є безпідставним;

- у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було надано належним чином оформлених рапортів із зазначенням підстав для його звільнення від виконання службових обов`язків, також позивач не повідомляв, відповідно до п.31 Положення № 593, про місце свого перебування на лікарняному (не вказував заклади охорони здоров`я в яких відкривав та закривав довідки), тому у Головного управління не було підстав для видання наказів відповідно до Порядку № 117 та на їх підстави зміни дати виключення з кадрів ДСНС;

- отримання позивачем Довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності не може бути підставою повторного направлення ОСОБА_1 на ЦЛЕК ДСНС щодо отримання висновку «непридатний до військової служби у військовий час», а тим більше ця Довідка не може впливати на підстави звільнення визначені ч.2 ст. 106 КЦЗ України (розділ IX Комплектування органів та сил цивільного захисту, проходження служби цивільного захисту).

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 та Кодексом законів про працю України.

Частиною 1 статті 99 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Відповідно до статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 102 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Згідно зі статтею 103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Контракт щодо проходження служби цивільного захисту укладається на строк від трьох до десяти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами середнього, старшого і вищого начальницького складу.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Стаття 106 Кодексу цивільного захисту України визначає, що звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту проводиться:

1) у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», і за станом здоров`я придатні до військової служби;

2) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

При цьому пункт 1 частини 2 цієї статті передбачає, зокрема, що контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту визначений у Положенні про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 (далі Положення №593).

Пунктом 33 Положення №593 передбачено, що на службу цивільного захисту із зарахуванням до кадрів ДСНС приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни з повною загальною середньою освітою, які досягли 18-річного віку, відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я виконувати службовий обов`язок.

Контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби (пункт 45 Положення №593).

Контракт укладається: про проходження служби цивільного захисту - на строк: від трьох до п`яти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами рядового і молодшого начальницького складу (пункт 47 Положення №593).

Контракт може бути продовжено після закінчення строку дії попереднього контракту на строк, визначений у пункті 47 цього Положення (пункт 48 Положення).

Згідно п. 55 Положення №593 новий контракт про проходження служби укладається між посадовою особою, якій надано право на підписання контракту, та особою рядового і начальницького складу не пізніше, ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту.

Про укладення нового контракту оголошується у наказі по особовому складу не пізніше наступного дня після закінчення строку дії попереднього контракту, після чого він набирає чинності.

Відповідно до пункту 4 Контракту про проходження служби цивільного захисту, додаток 1 до Положення №593: не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього Контракту сторони зобов`язуються повідомити одна одну про намір укласти Контракт на новий строк.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 і ДСНС, в особі начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області Кульбача Андрія Анатолійовича, укладено Контракт про проходження служби цивільного захисту №966/17 від 14.06.2017 строком на 3 роки, який набрав чинності з 01.07.2017.

Пунктом 4 контракту №966/17 від 14.06.2017 передбачено, що не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього Контракту сторони зобов`язуються повідомити одна одну про намір укласти Контракт на новий строк.

Листом від 16.04.2020 № 49 01-763/4911 Відповідач-1 повідомив Позивача, що 30.06.2020 закінчується строк дії Контракту №966/17 від 14.06.2017 і йому не пізніше ніж за 2 місяці необхідно повідомити Головне управління про намір укласти контракт на новий строк, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.

Полковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 , не виявив наміру укласти контракт про проходження служби на новий строк, про що свідчить неподання останнім рапорту із вказаного питання.

Натомість Позивач подав рапорт на Голову ДСНС про бажання звільнитись зі служби по закінченню строку контракту.

Відповідно до пункту 185 Положення №593 звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється їх начальниками (керівниками), яким таке право надано відповідно до номенклатури посад, а осіб начальницького складу, які мають спеціальні звання від полковника служби цивільного захисту та вище, - виключно Головою ДСНС.

Абз. 3 п. 175 Положення № 593 визначено, що за наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них.

Позивач змінив своє рішення щодо звільнення зі служби по закінченню строку контракту і виявив намір звільнитись зі служби за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби та надав рапорт на Голову ДСНС про звільнення за пп. 3 п. 176 Положення № 593.

Згідно п. 177 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту згідно з підп. 3 п. 176 цього Положення у разі неможливості виконувати за станом здоров`я службові обов`язки на займаній посаді та відсутності можливості переміщення по службі на іншу посаду, на якій вони можуть виконувати службові обов`язки з урахуванням стану здоров`я.

При цьому, Положенням № 593 не передбачено обов`язкове написання рапорту про звільнення зі служби за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність до служби, тому, що висновок ЦЛЕК є безумовною підставою для звільнення за підпунктом 3 пункту 176 Положення № 593.

Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що самостійною та достатньою підставою для прийняття рішення Головою ДСНС щодо звільнення за станом здоров`я є висновок центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність до служби, а подання рапорту за наявністю такого висновку не є обов`язковим.

Центральна лікарсько-експертної комісія ДСНС України організовує свою діяльність відповідно до Положення про діяльність органів військово-лікарської експертизи в системі МНС, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31.08.2007 року №591, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №1044/14311 07.09.2007 року (далі - Положення про ЦЛЕК ДСНС).

Відповідно до п.1.3 Положення про ЦЛЕК ДСНС основним завданням лікарсько-експертної комісії є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення за станом здоров`я, придатності до служби в органах цивільного захисту.

Згідно абз.3 п. 2.14 Положення про ЦЛЕК ДСНС постанови ЦЛЕК з питань військово-лікарської експертизи є остаточними і можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законодавством України.

17.06.2020 лікарсько-експертною комісією Головного управління, на підставі рапорту Позивача, на адресу ДСНС (м. Київ, вул. О.Гончара, 55а) відповідальній особі ЦЛЕК Невесенко А.В. направлено медичну характеристику для встановлення придатності до служби в ДСНС України полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 1971 р.н.

23.06.2020 року за вих. №55/а ЦЛЕК ДСНС України видано свідоцтво про хворобу №698, яким ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час (т. 1, а.с. 20-21).

Згідно п.173 Положення №593 звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється:

-у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) - якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", і за станом здоров`я придатні до військової служби;

- у відставку - якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Наказ ДСНС від 26 червня 2020 року № 238 о/с «Про звільнення зі служби» прийнятий на підставі свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС від 23.06.2020 №698 з висновком «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що свідоцтво про хворобу ОСОБА_1 , є документальним підтвердженням стану здоров`я та визначає неможливість проходження ним подальшої служби цивільного захисту, є чинним та Позивачем, після отримання його 26.06.2020, у встановленому законом порядку не оскаржувалось.

При цьому, відповідно до Положення про діяльність органів військово-лікарської експертизи в системі МНС, затвердженого Наказом МНС 31.08.2007 №591 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2007 за №1044/14311, при звільненні осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів МНС України в запас та відставку з подальшою постановою їх на облік до військового комісаріату органи військово-лікарської експертизи керуються також нормативно-правовими актами з військово-лікарської експертизи, що діють у Збройних Силах України.

Так, згідно з п. 22.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800, постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Статтею 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі.

Згідно облікових даних військовозобов`язаних Позивач має військове звання «старший сержант запасу» та відноситься до другого розгляду військовозобов`язаних, граничний вік перебування у запасі таких осіб становить до 60 років (абз. 2 пп. 2 п. 1 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Разом з цим, на час звільнення зі служби цивільного захисту ОСОБА_1 було 49 років, тому підстави для звільнення його у відставку, як такого, що досяг граничного віку перебування на службі згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у Відповідача-2 були відсутні.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій №238 о/с від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби цивільного захисту у запас за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу є правомірним та скасуванню не підлягає.

Щодо твердження Позивача про те, що на день винесення оскаржуваного наказу він не бажав звільнятись колегія суддів зазначає про те, що:

- Позивач до 30.04.2020 - за два місяці до закінчення строку дії контракту №966/17 не повідомив про намір укласти контракт на новий строк, тобто не реалізував своє права на укладання нового контракту про проходження служби цивільного захисту подавши відповідний рапорт

- новий контракт про проходження служби між Позивачем та ДСНС, в особі начальника Головного управління, відповідно до п.55 Положення № 593, не пізніше, ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту №966/17 від 14.06.2017 (30 червня 2020 року) не укладався та наказом Головного управління по особовому складу не оголошувався;

- Позивач власноручно написав рапорт про направлення його на лікарсько-експертну комісію, власноруч підписав аркуш бесіди від 19.06.2020 у ході проведеної з позивачем перед звільненням індивідуальної бесіди, відповідно до п. 175 Положення № 593, власноруч підписав Пам`ятку при звільненні зі служби і отримав другий примірник цієї пам`ятки та розписку про зобов`язання здачі у триденний термін у зв`язку зі звільненням зі служби ключ електронного цифрового підпису (копії додаються);

- 26.06.2020 Позивач особисто надав до управління персоналу Головного управління Обхідний листок щодо відсутності у нього заборгованості на день звільнення.

- Позивач здав відкритий ключ електронного цифрового підпису у зв`язку зі звільненням зі служби, про що свідчить підпис відповідальної особи центру оперативного зв`язку, телекомунікаційних систем та інформаційних технологій О.І.Фролової (каб.703).

Вказане свідчить про те, що Позивач на момент звільнення його зі служби цивільного захисту у запас за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) не мав заперечень щодо такого звільнення та жодним чином не висловлював свою незгоду з таким звільненням.

Щодо посилань Позивача на протиправність наказу №214 від 03.07.2020 року суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Пунктами 11, 12 Положення №593 визначено, що служба цивільного захисту закінчується у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу із служби цивільного захисту в запас Збройних Сил або у відставку, загибелі (смерті), визнання її судом безвісно відсутньою або оголошення померлою. Останнім днем проходження служби цивільного захисту вважається день виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС.

Тобто, в даному випадку днем фактичного звільнення Позивача є день його виключення з кадрів ДСНС.

Так, відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №211, полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 25 років 10 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні не має. Виплатити одноразову грошову допомогу за 25 років 10 місяців 04 дні. Щорічна основна відпустка за 2020 використана у повному обсязі. Підстава рапорт ОСОБА_1 від 05.06.2020 контракт від 01.07.2017 №966/17, свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС України від 23.06.2020 №698, подання начальника ГУ від 23.06.2020, наказ ДСНС України від 26.06.2020 №238 (т. 1, а.с. 23 зв. бік).

Зазначений наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №211 є чинним та Позивачем не оскаржується.

При цьому, наказом від 03.07.2020 №214 начальником Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області внесено до наказу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 30.06.2020 №211 такі зміни:

- параграф 1 викласти в такій редакції:

«Згідно з п. 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу виключити з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій:

- полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, з 04.07.2020» (т. 1, а.с. 27).

Наказ від 03.07.2020 №214 Відповідачем-1 прийнято з урахуванням довідки №103, виданої ДЗ СБЛ №1 МОЗ України, відповідно до якої Позивач перебував у стані тимчасової непрацездатності у період з 26 червня 2020 року по 30 червня 2020 року та з 01 липня 2020 року по 03 липня 2020 року (т. 1, а.с. 34).

При цьому, інші довідки, надані Позивачем на підтвердження свого перебування у стані тимчасової непрацездатності у період з 04 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, Відповідач-1 до уваги не прийняв, оскільки вважав, що у зв`язку з тим, що Позивач рапорти від 04.07.2020 подав з порушенням розділу II Порядку № 117, а саме не вказує документ, що виданий відповідно до Інструкції МОЗ № 455, і який буде підставою для видання Головним управлінням наказу про його звільнення від виконання службових обов`язків не враховано відповідачами при прийнятті оскаржуваних наказів.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що незалежно від наявності чи відсутності факту порушення Позивачем розділу II Порядку №117 при повідомленні Відповдіача-1 про свою тимчасову непрацездатність при прийнятті наказу від 03.07.2020 №214 останній мав враховувати довідки Позивача про тимчасову непрацездатність, оскільки такий наказ стосувався не питання тимчасового звільнення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, а питання виключення ОСОБА_1 з кадрів ДСНС, що є завершальним етапом його звільненням зі служби.

Більш того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати про помилковість висновку суду першої інстанції щодо нерозповсюдження дії положень Кодексу законів про працю України на спірне питання щодо можливості виключення ОСОБА_1 з кадрів ДСНС в період його тимчасової непрацездатності.

Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року №6-р(ІІ)/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 КЗпП України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини третьої статті 40 КЗпП України. У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, зокрема про те, що положеннями частини третьої статті 40 КЗпП України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій.

Конституційний Суд України у зазначеному рішенні дійшов висновку, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини.

Згідно з ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

В даному ж випадку, наказом від 03.07.2020 №214 Позивача виключено з кадрів ДСНС у період його тимчасової непрацездатності, а саме з 04 липня 2020 року, що не відповідає положенням статті 40 КЗпП України.

При цьому, безпідставними є доводи Відповідача-1 щодо невідповідності довідок про тимчасову непрацездатність, наданих Позивачем, вимогам щодо їх форми та змісту, оскільки останнім не надано жодного доказу на спростування факту видачі таких довідок відповідними медичними установами.

Більш того, Відповдіач-1 не надав доказів звернення до жодної з медичних установ, які видали Позивачу довідки про тимчасову непрацездатність за період з 04 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, з метою підтвердження неможливості їх використання при винесенні спірного наказу від 03.07.2020 №214.

Звернення ж Відповідача-1 до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОДА не свідчить про вжиття останнім усіх можливих заходів з метою перевірки правомірності видачі Позивачу довідок про тимчасову непрацездатність за період з 04 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року.

Крім того, Відповідач-1 не є установою, яка уповноважена надавати оцінку обґрунтованості та правомірності видачі медичними закладами довідок про тимчасову непрацездатність та, як наслідок, стверджувати про їх невідповідність наказу МОЗ України від 13.11.2001 №455.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідач-1 визначаючи наказом №214 дату з якої Позивач має бути виключений з кадрів ДСНС діяв необґрунтовано та без врахування усіх обставин, які мають значення для вирішення такого питання та, як наслідок, дійшов передчасного висновку про виключення ОСОБА_1 з кадрів ДСНС саме з 04 липня 2020 року.

При цьому, як зазначалось вище, під час розгляду в суді апеляційної інстанції справи в судовому засіданні 18 серпня 2021 року Позивач на запитання суду підтвердив, що з 02 вересня 2020 року останній не перебував у стані тимчасової непрацездатності.

Вказані обставини свідчать про те, що для відновлення порушених прав Позивача, порушення яких зумовлено виключенням ОСОБА_1 з кадрів ДСНС в період його тимчасової непрацездатності, є необхідність виходу за межі позовних вимог та внесення змін до наказу Відповідача-1 від 03.07.2020 №214 в частині дати виключення ОСОБА_1 з кадрів ДСНС, шляхом виключення ОСОБА_1 з кадрів ДСНС з 02 вересня 2020 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління ДСНС України в Дніпропетровській області направити ОСОБА_1 на Центральну лікарсько-експертну комісію ДСНС України для визначення стану здоров`я, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_1 під час розгляду даної справи посилається на власну незгоду з висновком Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України від 23.06.2020 про визнання його непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час, однак такий висновок Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України, як рішення суб`єкта владних повноважень, Позивач не оскаржує у встановленому законодавством порядку (абз.3 п. 2.14 Положення про ЦЛЕК ДСНС), що свідчить про відсутність підстав для повторного направлення останнього на Центральну лікарсько-експертну комісію ДСНС України.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав про те, що отримання Позивачем Довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності не може бути підставою повторного направлення ОСОБА_1 на Центральну лікарсько-експертну комісію ДСНС України щодо отримання висновку «непридатний до військової служби у військовий час», а тим більше ця Довідка не може впливати на підстави звільнення визначені ч. 2 ст. 106 КЦЗ України (розділ IX Комплектування органів та сил цивільного захисту, проходження служби цивільного захисту).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що з урахуванням наявності діючого висновку Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України від 23.06.2020, підстави для повторного направлення ОСОБА_1 на Центральну лікарсько-експертну комісію ДСНС України відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки частково відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального, однак із частково неправильним застосування норм матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі підлягає зміні шляхом викладення резолютивної частини рішення у новій редакції.

Керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року по справі №160/12172/20 змінити.
Викласти резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року по справі №160/12172/20 в наступній редакції.

Позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича задовольнити частково.
Змінити наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області від 03 липня 2020 року №214 в частині дати виключення ОСОБА_1 з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, вважати полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 виключеним з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 02 вересня 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 25 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова