Справа № 400/2597/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2021 р. № 400/2597/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 04.02.2021 № 232218,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.02.2021 № 232218.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем процедури розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та накладення на нього штрафу. Позивач зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості надання дозволу великоваговим транспортним засобам для перевезення подільних вантажів.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на дотримання ним норм чинного законодавства. Доказів направлення відзиву позивачу засобами поштового зв`язку відзив не містить.

Позивач подав заяву - повідомлення, в якій повідомляє, що позбавлений можливості подати відповідь на відзив, оскільки не отримував відзив. Позивач зазначає, що на його електронну пошту від відповідача надійшов відзив відповідача на позов іншої особи у іншій справі, що розглядається Миколаївським окружним адміністративним судом. На підтвердження зазначеного у заяві позивач подав копію отриманого відзиву, яка свідчить про те, що такий відзив дійсно поданий у іншій справі.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку (стаття 162 Кодексу адміністративного судочинства України) щодо направлення відзиву позивачу. В ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 22.04.2021 (пункт 9) суд попередив сторін, що у разі ненадання доказів направлення відзиву та інших заяв по суті справи іншим учасникам справи вони не будуть братися судом до уваги.

На підставі вищенаведеного суд не брав відзив на позовну заяву до уваги.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачу належить на праві власності автотранспортний засіб RENAULT MAGNUM 480 з державним номером НОМЕР_1 (далі - автотранспортний засіб).

04.01.2021 посадові особи відповідача склали акт № 253549 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксували порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу належним позивачу автотранспортним засобом без відповідного дозволу.

В акті зазначено про відмову водія автотранспортного засобу від підписання акту.

21.01.2021 відповідач оформив на ім`я позивача запрошення у розгляді справи за актом № 253349 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт у Одеській області на 04.02.2021. Доказів направлення позивачу такого запрошення відповідачем не подано.

Позивач стверджує, що зазначене запрошення йому не направлялось, а отримане ним лише на його звернення від 12.03.2021 разом з іншими документами (акт, оскаржувана постанова тощо).

Ураховуючи відсутність будь-яких доказів направлення запрошення позивачу до дати розгляду справи, суд установив, що запрошення до участі у розгляді справи відповідачем позивачу не направлялось.

04.02.2021 відповідач виніс постанову № 232218, якою стягнув з позивача 17 000 грн адміністративно-господарського штрафу за правопорушення, передбачене абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходить з такого.

За змістом статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 20 - 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 08.11.2006 № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис. Акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За приписами пунктів 26 - 27 зазначеного вище Порядку, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд установив, що відповідач не дотримався вимоги щодо повідомлення позивача або його уповноваженої особи про час і місце розгляду справи про порушення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, відповідач порушив право позивача на участь у процесі прийняття рішення за результатами розгляду відповідачем акта від 04.01.2021 № 253549, оскільки не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи. Тим самим відповідач позбавив позивача права доводити відсутність порушення, наводити аргументи на користь своєї позиції та спростування зазначеного в акті від 04.01.2021 № 253549.

На підставі вищенаведеного суд погоджується з аргументом позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до відповідальності у формі стягнення адміністративно-господарського штрафу.

Суд не надає правової оцінки суті порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, оскільки порушення суб`єктом владних повноважень процедури розгляду справи є самостійною та достатньою підставою для скасування його рішення, прийнятого за результатами здійснення відповідної процедури. Зокрема, справа не була розглянута суб`єктом владних повноважень належним чином. За таких умов суд не має підстав перевіряти наявність порушення, установлювати його замість відповідача.

За таких обставин позов належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 908 грн, сплачений позивачем за квитанцією від 08.04.2021 № 3146.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Отже, задля забезпечення реального виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат відшкодувати сплачений позивачем судовий збір належить за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, яка, на відміну від відповідача, має статус юридичної особи, шляхом його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) від 04.02.2021 № 232218 про застосування до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) адміністративно - господарського штрафу в сумі 17 000 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна