Справа № 160/10185/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНІ СИСТЕМИ» до Дніпровської митниці держмитслужби, в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA110070/2021/200016/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200017/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200019/1 від 24.02.2021, № UА110070/2021/200023/1 від 22.03.2021, UA110070/2020/200024/1 від 27.03.2021, UA110070/2021/200025/1 від 30.03.2021, UA110070/2021/200026/1 від 08.04.2021.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «ЗЕЛЕНІ СИСТЕМИ» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронну митну декларацію. Під час декларування товару за вказаною в електронній митній декларації Товариством обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України.
Так позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів.
Таким чином, позивач робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
23.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
23.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.11.2020 між ТОВ «КАСПІЙГАЗ» (м. Астрахань, Російська Федерація) (далі продавець) та ТОВ «ЗЕЛЕНІ СИСТЕМИ» (м. Дніпро, Україна) (далі - покупець) було укладено зовнішньоекономічний договір поставки № ОІІ 47/20, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити сірку гранульовану (далі - товар) в кількості та асортименті, за ціною, у строки, з умовами поставки та оплати, визначеними в специфікаціях.
З метою митного оформлення товару Дніпровській митниці Держмитслужби уповноваженим представником декларанта подано митні декларації: 1) № UA110070/2021/001520 від 16.02.2021, 2) № UA110070/2021/001521 від 16.02.2021, 3) № UA 110070/2021/001836 від 24.02.2021, 4) № UA110070/2021/002722 від 22.03.2021, 5) № UA 110070/2021/002888 від 27.03.2021, 6) № UA 110070/2021/002932 від 30.03.2021, 7) № UA 110070/2021/003255 від 08.04.2021.
Разом із митними деклараціями позивачем надані митному органу наступні документи: рахунки-фактури (інвойси) № 115002 від 15.01.2021, № 125001 від 25.01.2021, №211002 від 11.02.2021, №301002 від 01.03.2021, №315003 від 15.03.2021, №316003 від 16.03.2021, № 323002 від 23.03.2021; рахунки на оплату № 15 від 15.01.2021, № 34 від 25.01.2021, № 69 від 11.02.2021, № 93 від 01.03.2021, № 122 від 15.03.2021, № 126 16.03.2021, № 146 від 23.03.2021; комерційна пропозиція Продавця товару від 25.12.2020 № 707; зовнішньоекономічний договір від 05.11.2020 № ОП 47/20 з додатком №1 (специфікацією); додаткова угода № 2 від 28.12.2020; калькуляція ціни від Продавця товару від 25.12.2020; експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» від 16.02.2021 №112/49; висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 16.02.2021 №ГО-287; інформація про біржові котирування товару (аналітична записка Argus Media від 02.12.2020); митні декларації країни відправлення № 10006060/150121/0002621 від 15.01.2021, № 10006060/260121/0006343 від 26.01.2021, № 10006060/120221/0012567 від 12.02.2021, № 10006060/010321/0018783 від 01.03.2021, № 10006060/150321/0023596 від 15.03.2021, №10006060/160321/0024151 від 16.03.2021, № 10006060/240321/0027942 від 24.03.2021; документи щодо ціни подальшого продажу імпортованої позивачем сірки в Україні товару в Україні (договір від 29.12.2020 № 928/13/465В між Позивачем та Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП «СХІДГЗК»), інформація щодо системи «Прозоро», калькуляція ціни реалізації товару в Україні від 06.01.2021).
У митних деклараціях митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Митниця направила ТОВ «ЗЕЛЕНІ СИСТЕМИ» повідомлення, відповідно до яких за результатами опрацювання всіх поданих декларантом документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:
Заявлена митна вартість на умовах поставки DAP, UA Жовті Води складає 0,070 дол.США/кг (70 дол.США/т).
Рахунок-фактура (інвойс) від 15.01.2021 № 115002 не містить даних про умови поставки, номер договору та додаток/специфікацію до зовнішньоекономічного договору, за якими сформована ціна Товару.
Враховуючи те, що витрати на транспортування товару до кордону України є складовими митної вартості, то зазначені умови поставки впливають на числове значення митної вартості.
2. Декларантом надано рахунок від ТОВ «Каспийгаз» на оплату від 15.01.2021 № 15 на умовах поставки (DAP ст. Жовті Води 2), однак цей рахунок не містить даних про додаток/специфікацію до зовнішньоекономічного договору, за якою сформована ціна Товару.
3. У митній декларації країни відправлення від 15.01.2021 №10006060/150121/0002621 відсутні реквізити наданого рахунку від 15.01.2021 №15, на підставі якого здійснюється митне оформлення товару.
4. Відповідно до періодичних видань «Дайджест цін на світових ринках» вартість сірки збільшується в порівнянні з періодом: вересень - 45-50 $/т , жовтень - 57-61 $/т, листопад - 61-65$/т, тобто наявна тенденція збільшення ціни на сірку.
Декларантом надано біржові котування від 02.12.2020, однак відповідно до п. 3 Розділу 3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2016 № 689, при здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту).
Згідно зі ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Відповідно до калькуляції ТОВ «Каспийгаз» від 25.12.2020 вартість сірки зазначена на рівні 33 дол.США/т, транспортні витрати та оформлення до покупця 27 дол.США/т; заробітна плата та податки 2,0 дол.США/т; інші матеріальні витрати 2,0 дол.США та прибуток 18% - 6 дол.США.
Однак, зазначена ціна товару не відповідає «дійсній вартості» у розумінні Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та за числовими даними не розраховується в частині прибутку.
Так, зазначений прибуток у розмірі 18% - 6 дол.США, свідчить про вартість Товару без транспортних витрат на рівні 64 дол.СПІА/т, однак, вартість Товару без прибутку та транспортних витрат згідно із зазначеною калькуляцією складає 39 дол.США/т.
Згідно з числовими даними, зазначеними у калькуляції, вартість Товару без врахування транспортних витрат складає 43 дол.США/т, що не відповідає «дійсній вартості» товару.
У 2020 році за специфікацією, підписаною у серпні - поставка ідентичного товару здійснювалась за ціною на рівні 90 дол.США/т.
Згідно калькуляції транспортні витрати та оформлення до покупця складають 29 дол.США/т при тому, що оформлення товару проводилось на умовах поставки ст. Соловей - Тополі.
За інформацією щодо системи Прозорро ціна на сірку встановлюється на рівні 2108,33 грн/т (74,32-89,19 дол.США/т).
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України (далі - ГАТТ 1947) за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Під «дійсною вартістю», відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2016 № 689, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митному органі інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.
Крім вищезазначеного, відповідно до п. 3.2 договору від 29.12.2020 № 928/13/465В про закупівлю товару, укладеного між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та резидентом України ТОВ «Зелені Системи» визначено, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю Товару) переможця процедури закупівлі Постачальника, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції без зменшення обсягів закупівлі.
До цього ж, п. 3.3 цього ж договору сторони домовились, що відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», порядок зміни ціни одиниці Товару з імпортною складовою, залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого НБУ на дату, що передує даті поставки Товару здійснюється за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору, з наданням обґрунтування для внесення зазначених змін.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровська митниця Держмитслужби зобов`язала позивача у 10-денний термін надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжнії та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Так, позивачем до Дніпровської митниці Держмитслужби надано лист, до якого позивачем було надано додаткові документи, а саме: висновок ДП "Держзовнішінформ" №112/49 від 16.02.2021, висновок експерта № ГО-287 від 16.02.2021, калькуляцію ціни на сірку від 06.01.2021, та вказано про відмову у поданні інших додаткових документів.
За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA110070/2021/200016/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200017/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200019/1 від 24.02.2021, № UА110070/2021/200023/1 від 22.03.2021, UA110070/2020/200024/1 від 27.03.2021, UA110070/2021/200025/1 від 30.03.2021, UA110070/2021/200026/1 від 08.04.2021.
За результатами контролю співставлення до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.
Коригування митної вартості товару проведені за рішенням про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу, з використанням наявної у митного органу інформації, що наявна в ЦБД.
Відтак, правомірність винесених відповідачем рішень про коригування митної вартості є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, які прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов 'язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст.57 МКУ у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
При цьому суд також звертає увагу на таке.
Як вже встановлювалося судом, поставка товару задекларованого митних деклараціях, здійснювалась на підставі договору поставки від 05.11.2020 року № ОІІ 47/20, укладеного між ТОВ «КАСПІЙГАЗ» (м. Астрахань, Російська Федерація) (далі продавець) та ТОВ «ЗЕЛЕНІ СИСТЕМИ» (м. Дніпро, Україна).
Щодо тверджень відповідача відносно того, що рахунок-фактура (інвойс) не містить даних про умови поставки, номер договору та додаток/специфікацію до зовнішньоекономічного договору, за якими сформована ціна Товару, суд зазначає про таке.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, суд вказує, що відсутність у інвойсі даних про умови поставки, номер договору та додаток/специфікацію до зовнішньоекономічного договору, за якими сформована ціна Товару не може вважатись розбіжністю у наданих документах, яка впливає на числові значення митної вартості, оскільки ідентифікація товару можлива на підставі наданих документів у своїй сукупності. Ідентифікувати інвойс з поставкою можна за найменуванням постачальника, за найменуванням, кількістю товару, які співпадають з даними, зазначеними у Специфікації яка є додатком до договору.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що у митній декларації країни відправлення від 15.01.2021 №10006060/150121/0002621 відсутні реквізити наданого рахунку від 15.01.2021 №15, на підставі якого здійснюється митне оформлення товару, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України митна декларація країни відправлення не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може випробовуватись у разі, якщо документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Виходячи з наведених норм, відповідачем не наведено жодного обґрунтування щодо впливу на числове значення митної вартості товару відсутності у митній декларації країни відправлення реквізитів наданого рахунку від 15.01.2021 №15.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що відповідно до періодичних видань «Дайджест цін на світових ринках» вартість сірки збільшується в порівнянні з періодом: вересень - 45-50 $/т , жовтень - 57-61 $/т, листопад - 61-65$/т, тобто наявна тенденція збільшення ціни на сірку, суд зазначає про таке.
На переконання суду, твердження відповідача не є переконливими, оскільки, не зважаючи на тенденцію до збільшення вартості сірки у першій половині вересня 2020 року, 75 доларів США - ціна товару в митних деклараціях, яких стосуються оскаржувані рішення, є вищою за вказану у виданні «Дайджест цін на світових ринках».
Більш того, у висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 16.02.2021 року № ГО-287 за результатами проведеного маркетингового аналізу та розрахунків тенденцій світового ринку констатовано, що ринкова вартість сірки складає 75 дол. США за тону.
Крім того, як вже зазначалось, обґрунтування відповідачем своїх висновків про наявність розбіжностей у наданих до митного оформлення документах змістом експертного висновку суперечить п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що у наданій декларантом калькуляції Продавця зазначена ціна товару не відповідає «дійсній вартості» у розумінні Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та за числовими даними не розраховується в частині прибутку, суд зазначає про таке.
Так, до митного оформлення відповідачу надана калькуляція Продавця, надіслана листом від 25.12.2020 року, що містила інформацію про наступні складові, з яких сформована ціна товару - 70 доларів США за тону: сірка - 33 дол. США, транспортні видатки і оформлення - 27 дол. США, заробітна плата та податки - 2,0 дол. США, інші ; матеріальні витрати - 2,0 дол. США, прибуток 18% - 6 дол. США.
Разом з тим, оскаржувані рішення не містять жодних подробиць розрахунків відповідача, що пояснили б висновок, згідно з яким ціна товару за числовими даними не розраховується в частині прибутку.
Калькуляція Продавця від 25.12.2020 року в частині такої складової ціни товару, як прибуток містила інформацію: 18% - 6 дол. США, що відповідає розрахунку складових ціни товару - 70 доларів США за тону.
Під «дійсною вартістю», відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Відповідачем не доведено того, що купівлю позивачем сірки технічної здійснено в умовах відсутності конкуренції.
Отже, з урахуванням наведеного визначення поняття «дійсна вартість», висновки відповідача про невідповідність ціни товару «дійсній вартості» не мають жодних підстав.
Щодо тверджень відповідача відносно порядку зміни ціни одиниці Товару з імпортною складовою, залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, що впливає на зміну ціну товару, суд зазначає про таке.
Відповідно до частин 4 та 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Наведені норми свідчать про те, що на питання правильності визначення розміру митної вартості товарів момент оплати цих товарів, який є виключно предметом домовленості договірних сторін, не має жодного впливу.
Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду щодо розбіжностей в документах стосовно умов оплати товару, сформульованому в постанові від 10.11.2020 року у справі № 280/1746/19, який полягає в наступному: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості».
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити і про таке.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Зважаючи на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неможливості перевірки митної вартості товару за відсутності відомостей про вартість страхування.
Інші підстави, зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2-4 статті 53 МКУ.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду не те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 2442,50 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA110070/2021/200016/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200017/1 від 16.02.2021, № UA110070/2021/200019/1 від 24.02.2021, № UА110070/2021/200023/1 від 22.03.2021, UA110070/2020/200024/1 від 27.03.2021, UA110070/2021/200025/1 від 30.03.2021, UA110070/2021/200026/1 від 08.04.2021.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський