Справа № 520/3154/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 р. Справа № 520/3154/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 23.03.21 по справі № 520/3154/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради

про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (далі за текстом також відповідач, Управління), в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2020 щодо нарахування та виплатити різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2020 щодо нарахування та виплатити різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не враховано, що призначення позивачу одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став особою з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснено Управлінням з дотриманням законодавства, чинного на час звернення позивача із відповідною заявою від 14.06.2012, з урахуванням фінансових ресурсів дохідної частини Державного бюджету України.

Вказує на безпідставність зобов`язання повторно розглянути заву позивача від 14.06.2012 з огляду на те, що така заява фактично розглянута відповідачем.

Просить врахувати, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення було проігноровано посилання відповідача, що позивачем пропущено строки звернення до суду.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради.

Вказане підтверджується довідками МСЕК серії 10ААБ № 167320 від 26.04.2012, серії ХАР-05 № 004100 від 26.04.2012р., посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 серії НОМЕР_1 від 22.02.2019, експертним висновком Харківської міжвідомчої експертної комісії № 97 від 25.03.1992 вих. № 4742 від 26.03.1992, листом УСЗН адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20.

Первинна інвалідність, встановлена позивачу, - 3 група.

У 2012 році позивачу встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується довідками МСЕК серії 10ААБ за № 167320 від 26.04.2012, серії ХАР-05 № 004100 від 26.04.2012.

01.09.2020 позивач звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради із заявою та документами про нарахування і виплату одноразової компенсації за встановлення 2 групи інвалідності (становить 15 (п`ятнадцять) мінімальних заробітних плат на момент виплати - різниця між розмірами за встановлення 2 та 3 груп інвалідності) як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В листі від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 УСЗН адміністрації Слобідського району Харківської міської ради послалося на те, що ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», редакція якої діяла у 2012 році, передбачала виплату одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірах: інвалідам 2 групи - 45 мінімальних з/п, інвалідам 3 групи - 30 мінімальних з/п. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Зазначено, що відповідно до роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України від 09.06.2008 за № 419/0/15-08/20 ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати у розмірах, встановлених від заробітної плати, закріплює норму, що фінансування витрат здійснюється за рахунок Державного бюджету та залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Згідно з Постановою КМУ від 26.07.96 за № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», редакція якої діяла в 2012 році, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується в таких сумах: інвалідам 2 групи - 284,40 грн., інвалідам 3 групи - 189,60 грн.

Також указано, що Управління відповідно до покладених обов`язків на підставі Постанови КМУ від 26.07.1996 за № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначило одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став особою з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 94,80 грн.

Повідомлено, що підстав для розгляду заяви від 01.09.2020, яка була надіслана разом зі зверненням, немає.

Позивач, уважаючи свої права на отримання одноразової компенсації за встановлення інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС порушеними, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх обґрунтованості, а також урахував, що діючі акти строки звернень громадян із заявами стосовно отримання одноразових компенсаційних виплат як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став особою з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, часом не обмежували.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 за № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції статті, чинній на дату встановлення 2 групи інвалідності позивачу, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (Статтю 48 доповнено частиною сьомою згідно із Законом N 230/96-ВР від 06.06.96).

Розміри одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, були визначені Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктом 1 якої встановлено такі розміри виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178; № 37, ст. 543, газета «Голос України», 25 червня 1996 року № 114):

е) одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачуються в таких розмірах: інвалідам І групи - 37930 тис. карбованців; інвалідам II групи - 28440 тис. карбованців; інвалідам III групи - 18960 тис. карбованців.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 по справі № 2-а-114/07 визнано нечинними абзаци 2, 3, 4 підпункту «е» пункту 1 Постанови № 836 (836-96-п) Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, з 19.01.2011 вказана Постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 не врегульовувала питання розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідні положення були визнані нечинними.

Обов`язок щодо здійснення нарахування та проведення виплати позивачеві одноразової компенсації, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідом, покладений саме на орган соціального захисту населення за місцем перебування позивача (місцем реєстрації).

Як убачається з матеріалів справи, позивачу з 26.04.2012 встановлено інвалідність ІІ групи (безстроково) внаслідок захворювання, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

14.06.2012 позивач звернувся до відповідача щодо нарахування і виплати різниці компенсації (між ІІІ і ІІ групи інвалідності) при настанні ІІ групи інвалідності 26.04.2012 (а.с. 54-56).

За результатами розгляду заяви позивача від 14.06.2012 прийнято рішення від 19.06.2012 про призначення компенсації у сумі 94,80 грн (а.с. 57).

Виплата вказаної суми здійснена відповідачем у розмірах, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996.

01.09.2020 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (що становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) за встановлення II групи інвалідності відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Надаючи відповідь на заяву позивача листом від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 відповідач повідомив, що підстав для розгляду заяви від 01.09.2020, яка була надіслана разом зі зверненням, немає.

По суті заяви відповідач фактично рішення не приймав, а саме не відмовляв в нарахуванні та виплаті різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності за встановлення II групи інвалідності відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тобто, уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист, у якому Управлінням соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повідомлено позивача про відсутність підстав для розгляду заяви позивача, не може сприйматися судом як відмова у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права щодо визнання неправомірною відмови відповідача нарахувати та виплати ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації у розумінні ст. 245 КАС України є неналежним способом судового захисту такого права у спірних правовідносинах.

Проте, положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини справи, колегія суддів уважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2020.

За встановлених обставин, суд першої інстанції помилково визнав неправомірною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", викладену у листі від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20, та задовольнив позовні вимоги у цій частині.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Ураховуючи викладене, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2020 щодо нарахування та виплатити різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із прийняттям відповідного владного рішення.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 у справі «Каменівська проти України» (за заявою № 1894104, п. b ст.13), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, зміст вимог позивача свідчить про те, що ним оскаржується не бездіяльність відповідача щодо невиплати належної йому компенсації з часу встановлення у 2012 році інвалідності, а саме відмова у розгляді його заяви у 2020 році.

При цьому, про таку відмову відповідач повідомив позивача листом від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 і позивач 01 березня 2021 року звернувся до суду з позовом.

Отже, посилання Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду, є необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Вказаний висновок узгоджується із правової позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.04.2019 у справі № 381/3206/17.

Судом першої інстанції щодо строку звернення позивача до суду зазначено, що акти, які діяли з 1993 року по 02.11.2016, а саме Закон України № 796-ХІІ, роз`яснення Мінчорнобиля України, Мінфіну України, Мінсоцзахисту України та Мінпраці України від 01.12.92 за № № 1160/ЗК, 13-412/338, 02-29, 09-4172; Наказ МНС від 31.12.96 за № 28 «Про затвердження Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям за втрату годувальника», зареєстрований у Міністерстві юстиції 14.04.97 за № 129/1932, строки звернень громадян із заявами стосовно отримання вказаних одноразових компенсаційних виплат часом не обмежували.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині визнання неправомірною відмови відповідача щодо нарахування та виплати позивачу різниці в сумах одноразової компенсації, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції у цій частині з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог та визнанням протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2020.

В іншій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 по справі № 520/3154/21 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 16.09.2020 за № М-01-48/363/297-20-67/0/759-20 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2020 щодо нарахування та виплати різниці в сумах одноразової компенсації між II та III групами інвалідності (становить 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати) відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 по справі № 520/3154/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін