Справа № 635/3330/21
Суддя: Лук'яненко С. А.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/3330/21
Провадження № 2-а/635/58/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Лук`яненко С.А.,

за участі представника позивача - Лядова А.С.

секретар судового засідання Євсюков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДПО18 №797442 від 17.04.2021, винесену поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Соловйовим Є.О., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,8 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що 17.04.2021 поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Соловйовим Є.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.ч.1,8 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. Постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні належні і допустимі докази вчинення ним правопорушення, а постанова не містить відомостей про технічні засоби, якими здійснено відеозапис. Відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.8 ст.121 КУпАП не складався. Крім того відповідач не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, а він був дуже втомленим та хотів спати; поліцейські сказали йому, що він може бути вільним за умови якщо напише клопотання про перенесення розгляду справи, яке він вимушений був написати. За сімейними обставинами він не міг прибути на розгляд справи 17.04.2021 року і в порушення його прав розгляд справи відбувся без нього.

01.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач в особі представника УПП в Харківській області ДПП А.Бутікова просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень на позов зазначив, що під час несення служби 29.03.2021 за адресою вул..Клочківська 98А на території Шевченківського району м.Харкова було виявлено порушення п.31.4.3 в) Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 , керував транспортним засобом у якого не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Зазначений автомобіль був зупинений, особу водія встановлено за посвідченням водія ( НОМЕР_2 ), водієм було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою адвоката, яке було задоволено і розгляд справи перенесений на 17.04.2021 року. За результатом перевірки відомостей щодо транспортного засобу OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 за інформаційно-телекомунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» поліцейськими було встановлено, що цей автомобіль було ввезено на територію України 29.06.2018 року через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка», терміном до 1 року особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не ввозив зазначений транспортний засіб на територію України і не поміщував цей транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення до 1 року, що свідчить про порушення ОСОБА_1 ст.380 Митного кодексу України, ст.31 Закону України «Про дорожній рух» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП. На розгляд справи 17.04.2021 року позивач не з`явився, у зв`язку з чим капрал поліції ОСОБА_3 виніс розглянув справу і виніс оскаржувану постанову. Працівники поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 29.03.2021 діяли у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» . Диспозицією ч.8 ст.121 КУпАП встановлена відповідальність водія у разі керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України. Станом на 29.03.2021 визначений законодавством термін перебування зазначеного авто до 1 року було порушено, автомобілем користується, експлуатує особа, яка не ввозила його на митну територію України і не поміщувала в митний режим транзиту. Ст.222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед яких справи про правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 КУпАП. Стаття 27 Закону України «Про Національну поліцію» надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України «Про захист персональних даних», а тому поліцейським було правомірно отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються ввезення, митного оформлення та перебування та території України транспортних засобів. Відповідач заперечує обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, оскільки п.1 ст.255 КУпАП має вичерпний перелік статей, за якими працівники Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, отже поліцейський діяв правомірно, коли виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, факт вчинення правопорушення підтверджено відеоматеріалами з портативних відео реєстраторів, відео реєстратора Xi Smart Dash Cam та відомостями з бази даних Національної поліції ІПНП.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Лядов А.С. зазначив, що вивченням змісту наданих ОСОБА_1 двох дисків CD-R встановлено, що вони містять різної тривалості відео файли з спілкуванням ОСОБА_1 із працівниками поліції. Так, один із файлів містить зображення перехрестя, через яке проїжджають автомобілі, за кермом жодного автомобіля, які перетнули перехрестя неможливо побачити у якості водія ОСОБА_1 , як і на інших відео. Перше відео на якому з`являється ОСОБА_1 починається о 23 год.44 хв., тобто через годину після вчинення правопорушення. Більш того, особа, яка була за кермом автомобіля безпосередньо під час його зупинки, на відео не зафіксована, окрім ОСОБА_1 у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходиться ще одна людина, яка постійно уникає фіксації. Хто зафіксований на задньому сидінні автомобіля взагалі не видно, а отже не виключається можливість, що за кермом автомобіля знаходився не ОСОБА_1 , а інша особа. Виключити те, що в автомобілі знаходилась особа, яка ввезла даний транспортний засіб на територію України, неможливо. Сам лише факт визнання ОСОБА_1 нібито керування транспортним засобом без наявності інших об`єктивних, належних і допустимих доказів не може бути покладений в основу судового рішення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2021 провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначивши підстави, вказані у позові і у відповіді на відзив

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

За таких обставин, суд вирішує адміністративну справу згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.205 КАС України, відповідно до якої якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону, він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 вказаного Закону зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати його вимоги, Правила дорожнього руху та інші нормативні акти з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами), власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частиною першою ст.380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Частиною 8 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водіями транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені МК України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративні правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 КУпАП, є правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому є правомірним винесення оскаржуваної постанови без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає безпідставним аргумент позивача про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, не відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розглядаючи питання додержання інших вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, суд, керуючись передбаченим у ст.9 КАС України принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, враховує наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, у тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладення адміністративних стягнень.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №797442 від 17.04.2021, яка винесена поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону у Управління патрульної поліції у Харківській області капралом поліції Соловйовим Є.О., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 8 ст.121 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 29.03.2021 о 22 годині 45 хвилин на вул.Клочківській 98А в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_3 в темну пору доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України. Також він керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України обмежень, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, транспортний засіб було ввезено 29.06.2018 р., ввозив транспортний засіб гр. ОСОБА_2 та використовував гр. ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимоги ст.380 МК України, ст.ст.16,31 Закону України «Про дорожній рух».

Оскаржувана постанова була винесена поліцейським без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки на розгляд справи ОСОБА_1 17.04.2021 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

З перегляду відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що 29.03.2021 водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, що має іноземну реєстрацію. Він був зупинений працівниками поліції через те, що керував транспортним засобом у якого не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, що він не заперечував. Йому були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП (в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката), ст.289 КУпАП, ст.63 Конституції України, що спростовує твердження позивача про ненадання можливості позивачу скористатися юридичною допомогою адвоката, тим більше, що поліцейськими була надана можливість позивачу дзвонити за його власним бажанням, а також те, що розгляд справи було відкладено за його клопотанням для надання йому можливості скористатися допомогою адвоката, про що йому повідомлено письмово і це зафіксовано на відео.

З наданого відповідачем скріншоту вбачається, що транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 був ввезений на територію України ATROKHAVA ALENA 29.06.2018, відомості отримані з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», тому суд не може вважати такі дані недостовірними.

З приводу доводів позивача, що з відео не вбачається, що саме ОСОБА_1 керує автомобілем у зв`язку з тим, що в автомобілі є інша особа, такий аргумент судом до уваги не приймається, оскільки на відео ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля з включеною панеллю приборів, сумнівів в тому, що він керував цим автомобілем у суду не виникає. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського зафіксував факт перебування позивача за кермом з включеної панеллю приборів, роз`яснення прав позивачеві при розгляді справи. Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів того, що за кермом автомобіля була інша особа.

Посилання представника позивача на те, що один з відеофайлів містить відео перехрестя через яке проїжджають автомобілі 29.03.2021 року, початок зйомки 22:44:11, і з якого не вбачається за кермом жодного з автомобілів в якості водія ОСОБА_1 , а перший файл, на якому з`являється ОСОБА_1 , містить час 23 год.44 хв., а тому не має відношення до вчиненого правопорушення, суд вважає безпідставними.

Пунктом 10 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України. Крім того, відповідно до п.1 вищезазначеної норми, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО18№ 797442 від 17.04.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП. Він був зупинений поліцейським саме за порушення Правил дорожнього руху, а саме він керував транспортним засобом у якого не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Вказане порушення ОСОБА_1 визнав, що зафіксовано на відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Не відповідає дійсності посилання позивача на те, що постанова не містить відомостей про технічні засоби, яким здійснено відеозапис, оскільки в пункті 8 постанови містяться відомості про те, що до постанови додається запис з відеореєстратора Xi Smart Dash Cam, записи з нагрудних відео реєстраторів.

У відповідності до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем доведена правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1,8 ст.121 КУпАП і вважає правильною кваліфікацію поліцейським його дій по даному факту за ч.1,8 ст.121 КУпАП. Стягнення накладене у межах санкції ч.8 ст.121 КУпАП, форма та зміст оскаржуваної постанови відповідають вимогам КУпАП.

Позивачем не наведено і судом не встановлено будь-яких обставин у підтвердження порушення при складенні оскаржуваної постанови положень ст.ст.33, 246, 268 КУпАП, а також допущення уповноваженою особою відповідача будь-яких інших істотних порушень КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноважена особа відповідача діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без задоволення.

Відповідно до п.5 ст.139 КАС, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9, 77, 136, 139, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області 23.08.2012 р., місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул.Шевченка 315а.

Суддя С.А.Лук`яненко