Справа № 540/2316/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 540/2316/19

адміністративне провадження № К/9901/30861/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі №540/2316/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи: Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про стягнення середнього заробітку та різницю середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення після підвищення оплати праці,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

стягнути середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період із 12 червня 2019 року по день прийняття рішення суду у цій справі з розрахунку 423,99 грн за кожен робочий день з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів;

стягнути невиплачену різницю у середньому заробітку після його коригувань в сторону збільшення: за період із 12 червня 2019 року по момент прийняття рішення суду у 2019 році із розрахунку 258,63 грн за кожний робочий день з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року, позов задоволено.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 12 червня 2019 року по 03 січня 2020 року в сумі 60206,58 грн з вирахуванням з указаної суми належних до сплати податків і зборів.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену різницю у середньому заробітку після його коригувань в сторону збільшення за період з 12 червня 2019 року по 03 січня 2020 року в сумі 36484,06 грн з вирахуванням з указаної суми належних до сплати податків і зборів.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі №540/2316/19 повернуто особі, яка її подала.

Також, ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі №540/2316/19 повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2021 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі №540/2316/19 повернуто особі, яка її подала.

19 серпня 2021 року Міністерство юстиції України знову подає касаційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права у поєднанні з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

З поданої касаційної скарги вбачається, що представник відповідача стверджує прро відсутність висновку Верховного Суду щодо того, чи підлягає виплата різниці у заробітку за час затримки незаконно звільненого працівника, чи різниці в заробітку під час затримки виплачується лише працівникові, якого було незаконно переведено на нижчеоплачувану роботу.

Верховний Суд зазначає, що скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судом апеляційної інстанції було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права.

Формування питання до Верховного Суду та лише посилання на відсутність висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в справі №540/2316/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи: Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про стягнення середнього заробітку та різницю середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення після підвищення оплати праці повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяМ.В. Білак