Справа № 240/615/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Житомир

справа № 240/615/21

категорія 112030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області та Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №001063305 від 19.08.2020 на суму 340217 грн за платежем "пальне";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області № від 19.08.2020 на суму 120000 грн за платежем "пальне";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області № від 19.08.2020 на суму 85,00 грн за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадянського харчування та послуг";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №1865/06-3009-05 від 16.12.2020 на суму 5015,00 грн за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадянського харчування та послуг".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.06.2020 відповідачем проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ). За результатами перевірки складено акт №155/32/ НОМЕР_1 від 22.06.2020 (далі - акт перевірки) на підставі висновків якого контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

При цьому, вказує, що акт перевірки в передбаченому законом порядку не був наданий/вручений йому, підписати вказаний акт ніхто не пропонував, права на подання пояснень/заперечень на акт перевірки не роз`яснив.

Окрім того зауважує, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду в справі №240/10720/20 від 21.09.2020, позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 16.06.2020 №568 «Про проведення фактичної перевірки» з підстав відсутності на момент його винесення визначених законом правових підстав для призначення та проведення такої перевірки.

Позивач зазначає, що оскільки наказ на проведення перевірки судом визнано протиправним, то, як наслідок, і результати перевірки є незаконними, а винесені на підставі такої перевірки податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду 01 лютого 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

19.02.2021 Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№8827/21), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування правової позиції вказує, що позивач не заперечує порушення ним законодавства, тому податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають. Окрім того, просить суд здійснити судовий розгляд саме щодо правомірності винесення податкових повідомлень-рішень, а не щодо правильності призначення і проведення фактичної перевірки.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 18.03.2021 у задоволенні клопотання відповідача про його заміну на правонаступника відмовлено. Відповідно до протокольної ухвали суд з власної ініціативи залучив до участі у справі співвідповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби та закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 08.06.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 08.06.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково наголошував, що позивача не було ознайомлено з актом перевірки, позбавлено можливості подання заперечень та пояснень.

Представник відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що як підстава для проведення перевірки у наказі від 16.06.2020 №568 "Про проведення фактичної перевірки" зазначені п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, тобто зазначено підставу проведення фактичної перевірки.

Вказує, що 24.06.2020 акт перевірки №155/32/ НОМЕР_1 направлений на адресу позивача, наявну у контролюючого органу, а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом №871, однак 30.07.2020 повернувся відповідачу із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Також вказує, що форма і порядок проведення перевірки не впливають на реальні обставини встановлені фактичною перевіркою - наявні порушення на підставі яких винесені податкові повідомлення-рішення №001063305 від 19.08.2020, № від 19.08.2020, № від 19.08.2020, від 16.12.2020 №1865/06-3009-05.

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Житомирської області у визначений день та час свого уповноваженого представника до суду не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та представника відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_2 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 31.05.2005 за адресою: АДРЕСА_1 та 17.11.2020 на підставі власного рішення припинив свою підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець (а.с.58).

16 червня 2020 року посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про проведення фактичної перевірки" від 16.06.2020 №568 та направлень на перевірку від 16.06.2020 №749, №750, №751 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 з 16 червня 2020 року тривалістю 10 діб, за період діяльності - останні три роки, за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об"єктів права власності: АДРЕСА_3 , щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів (а.с.15-16).

За результатами фактичної перевірки складено акт №155/32/ від 22.06.2020 з питань додержання суб"єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов"язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та паливом (далі - акт перевірки) (а.с. 53-55).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення позивачем:

- пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України та п.12 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, у зв"язку із незабезпечення розпорядником акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального на акцизному складі №1011817 за 81 день;

- порушення п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР з тих підстав, що встановлено факт проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування, а саме відсутній код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для пального;

- пп.212.3.4 п.230.3 ст.230 ПК України та п.12 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у зв"язку з реалізація позивачем пального без реєстрації платником акцизного податку у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового;

- пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України та п.12 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у зв"язку з не обладнанням та/або відсутністю реєстрації в Єдиному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального в резервуарі, а саме; не обладнано 3 резервуари, розташованих на акцизному складі, що використовуються для реалізації пального, рівнемірами-лічильниками та відсутність реєстрації витратомірів - лічильників на 3 місця відпуску пального наливом з акцизного складу.

ФОП ОСОБА_1 відмовився під підписання акту про результати фактичної перевірки, що підтверджується актом відмови від підписання матеріалів перевірки, а саме акту про результати фактичної перевірки від 22.06.2020 №155/32/ НОМЕР_1 (а.с.204).

Відповідач, відповідно до вимог пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення №871 24 червня 2021 року направив позивачу примірник акту про результати фактичної перевірки, однак вказаний лист повернуто на адресу відправника 30.07.2020 без вручення адресату із зазначенням причини невручення: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.90, 91).

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області 19.08.2020 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 85,00 грн (а.с. 30);

- податкове повідомлення-рішення № відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем пальне у розмірі 340217,00 грн (а.с.31);

- податкове повідомлення-рішення № відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем пальне у розмірі 120000,00 грн (а.с.32);

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач в межах адміністративного оскарження звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 04.09.2020 про скасування податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами перевірки проведеної 16.06.2020 на підставі висновків акту перевірки (а.с. 35-40).

За результатами розгляду зазначеної скарги Державна податкова служба України згідно з рішенням №35000/6/-06 від 11.12.2020 скасувала податкове повідомлення-рішення від 19.08.2020 № та залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 19.08.2020 № і №.

Податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2020 залишено без змін (штрафні санкції на суму 85 грн) та збільшено штрафну санкцію на суму 5015 грн, у зв"язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення №1865/06-30-09-05 від 16.12.2020 (а.с.41-48, 57).

Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №240/10720/20, яке відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 залишене без змін: позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 16.06.2020 № 568 "Про проведення фактичної перевірки" (а.с.100-104, 207-210).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Приписами п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Положеннями пп.80.2.2 та пп.80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарі;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України за результатами перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Отже, законодавством передбачено обов`язок контролюючого органу складати акт перевірки за результатами проведення фактичної перевірки у разі встановлення порушень і надсилати або вручати його платнику податків.

Пунктом 86.5 статті 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З огляду на системний аналіз наведених норм законодавства слідує, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2018 року у справі №1570/7146/12 та від 24 жовтня 2018 року у справі №808/1746/15.

Отже, у випадку протиправності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі акту від 22.06.2020 №155/32/, який складений за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , проведеної на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №568 від 16.06.2020, який відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №240/10720/20, що набрало законної сили, визнаний протиправним та скасований (а.с.207-210).

Підсумовуючи наведене, суд при прийнятті рішення у даній справі виходить з того, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який у свою чергу зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Проведення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого покладається на контролюючі органи.

Проте, відсутність законних підстав для проведення фактичної перевірки (правова підстава), а саме скасування у судовому порядку наказу на проведення такої перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

В силу вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Європейський суд у справі Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Проаналізувавши вказані обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами встановлення порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 19.08.2020 №001063305, №, № та податкове повідомлення-рішення №1865/06-30-09-05 від 16.12.2020 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ) та Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (вул.Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 19.08.2020 №001063305, №, № та податкове повідомлення-рішення №1865/06-30-09-05 від 16.12.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 7326 (сім тисяч триста двадцять шість) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено у повному обсязі 30 серпня 2021 року.

Суддя А.В. Горовенко