Справа № 665/737/21
Суддя: Пилипенко І. О.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/737/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача інспектор - лейтенант поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Шахівський Олег Ігорович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача інспектор - лейтенант поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Шахівський Олег Ігорович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що 07 травня 2021 року ним отримано засобами поштового зв`язку лист від відповідача в якому виявлено постанову №ЕАН 4101292 від 21.04.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та просить скасувати з тієї підстави, що правопорушення він не вчиняв, в м. Київ він протягом останніх двох років не перебував та автомобілем марки Лексус, д.н. НОМЕР_1 ніколи не керував.

Вважає що винесена постанова хоча і містить його анкетні дані, однак не підтверджує вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, так як відсутні будь-які докази, які б свідчили про перебування його в м. Київ у квітні 2021 року та належність йому на праві власності чи праві користування транспортного засобу, марки Лексус з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліціїу своєму відзиві на позовну заяву просив суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, так як інспектор Шахівський О.І. діяв в межах та спосіб, що визначені законодавством України. При цьому факт порушення правил дорожнього руху саме позивачем був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за результатом якого винесено оскаржувану постанову. При цьому докази вчинення адміністративного правопорушення - відеозапис з нагрудних камер поліцейського на даний час не збереглися.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Суду пояснив, що в м. Київ він був років 5-6 тому та лише потягом. Транспортного засобу Лексус він ніколи не мав ні на праві власності ні на праві керування. Має у власності автомобіль марки Део, однак в м. Київ він на ньому не їздив та правил дорожнього руху не порушував.

Представник Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції та третя особа Шахівський О.І. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Так судом встановлено, що 21 квітня 2021 року інспектор - лейтенант поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Шахівський Олег Ігорович виніс постанову серії ЕАН411292 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 21 квітня 2021 року о 17 год. 03 хв. по бульвару Л.Українки в м. Київ керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на смузі, призначеній для маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», , чим порушив п. 17.1 ПДР України.

З поштового повідомлення долученого до матеріалів позовної заяви, вбачається, що винесена 21.04.2021 року постанова направлена ОСОБА_1 за місцем його проживання та вручена йому 07 травня 2021 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом та заперечує факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а відповідач, в свою чергу, у своєму відзиві посилається на факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме те, що позивач здійснив рух по смузі, призначеній для маршрутних транспортних засобів, позначену табличкою 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Звертаючись до суду з даним позовом, у його обґрунтування позивач вказував на ту обставину, що належних доказів вчинення адміністративного правопорушення саме ним відповідач не надав.

Суд вважає дані доводи позивача обґрунтованими та доведеними, виходячи з наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена еаказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України, затв. Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4 ґ) Правил дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила

Інформаційно-вказівний знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» позначає дорогу, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст.. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст.. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідач нема є можливості надати відео з нагрудних камер, які були у інспектора.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, вказаний позов надійшов до суду 17 травня 2021 року, цього ж дня ухвалою судді відкрито провадження по справі та відповідно до реєстру вихідної електронної пошти від 20.05.2021 року ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою 20 травня 2021 року направлена відповідачу. Тобто вказане свідчить про те, що відповідачем отримано позовну заяву до спливу 30 денного терміну зберігання відеозаписів з нагрудних камер та останній мав змогу надати суду відповідні докази які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

У свою чергу, відповідач до суду не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем відповідного правопорушення.

Тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення відсутній.

Також в матеріалах справи відсутні докази які б беззаперечно свідчили про те, що саме позивач керував 21 квітня 2021 року в м. Київ транспортним засобом марки Лексус та здійснив рух по смузі, призначеній для маршрутних транспортних засобів, позначену табличкою 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 17.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17, від 28.08.2019р. по справі № 152/976/17.

При цьому суд зазначає, що лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Тому, суд приходить до висновку, щодо непідтвердженості факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, а також щодо наявності події та складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові ЕАН4101292.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з нормами КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

У постанові Верховного суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у відзиві на позов, а також доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова ЕАН 4101292 підлягає скасуванню як протиправна, у зв`язку з відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 72-77, 241-244, 293, 295, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН 4101292 від 21.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАПта накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко