Справа № 360/2791/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2791/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання: Печегіної Є.Є..

сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ахтирської Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Луганської обласної прокуратури (далі також - відповідач), в якій після уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії Луганської обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 15.07.2015 ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.03.2020 по 30.03.2021 включно відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (редакція Закону, яка діє на час подання позову), завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, та відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2015);

- зобов`язати Луганську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток) за період з 26.03.2020 по 30.03.2021, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (редакція Закону, яка діє на час подання позову), завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, та відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2015), з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період;

- зобов`язати Луганську обласну прокуратуру виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати належних ОСОБА_1 сум при звільненні за період з 30.03.2021 по день фактичного розрахунку із компенсацією втрати частини доходів (індексацією) у зв`язку з порушенням.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач працював в органах прокуратури України на прокурорсько-слідчих посадах з 19.06.2002 по 30.03.2021.

Згідно з наказом від 30.03.2021 № 466-к був звільнений з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі Закон - № 1697-VII).

За приписами статті 81 Закону № 1697- VII заробітна плата прокурорів регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1 - 3. На зазначений період оплата праці працівників регіональних прокуратур здійснюється відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників прокуратури (постанова Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»).

За інформацією про посадовий оклад ОСОБА_1 станом на січень 2021 рік становить 5052,63 грн.

На думку позивача, така відмова Відповідача є протиправною, оскільки бездіяльністю Луганської обласної прокуратури порушено право власності позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованої частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач вважає, що з 27.03.2020 на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6р/2020 посадовий оклад ОСОБА_1 має становити не 5660 грн, а обчислюватись відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим звернуся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 14.06.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 35-36).

Ухвалою від 25.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів (арк. спр. 61).

Ухвалою від 10.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 74).

Позивач у судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Луганська обласна прокуратура позов не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Розмір посадового окладу в період роботи в органах прокуратури ОСОБА_1 був встановлений в межах затвердженого фонду оплати праці і визначався відповідно до діючих нормативно-правових актів, що регулювали питання оплати праці прокурорів.

Статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності з 15.07.2015, визначено заробітну плату прокурора.

Водночас, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» було передбачено, що норми положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» у 2015 та 2016 роках застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Разом з цим, Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» внесені зміни до Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 26, яким, серед іншого, встановлено, що норми і положення статті 81, пунктів 13,14 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Умови оплати праці працівників органів прокуратури визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі - Постанова № 505).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про прокуратуру» організація та діяльність органів прокуратури визначаються Конституцією України, цим та іншими Законами України.

Таким чином, норми законів України про державний бюджет передбачали правове регулювання питання оплати праці в тому числі прокурорів у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, а також питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства регулюється Кодексом.

Згідно з нормами частин першої та другої статті 23 Кодексу будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному Кодексом.

Порушення учасником бюджетного процесу встановлених Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету частини першої статті 116 Кодексу визнається бюджетним правопорушенням.

З огляду на викладене, органи прокуратури не мали правових підстав для виплати заробітної плати поза межами видатків державного бюджету на оплату праці в розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Великою палатою Конституційного Суду України 26.03.2020 прийнято Рішення № 6-р/2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697- VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, оплата праці прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур і окружних прокуратур, регулюється нормами статті 81 Закону України «Про прокуратуру» з дня ухвалення цього Рішення.

Вказане підтверджується позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 24.12.1997 № 8-зп/1997, де Суд зазначив, що «частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю».

Отже, дія окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, згідно рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 у справі №1- 223/2018(2840/18), втратила чинність 26.03.2020.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 на спірні правовідносини щодо стягнення на користь позивача недоотриманої заробітної плати, внаслідок прийняття неконституційного акту, за період з 01.07.2015 по 25.03.2020, не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття вказаного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду у справі №804/3790/17 від 25.07.2019, у справі №818/45/1 від 04.06.2020, у справі №826/18228/16 від 27.10.2020.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати, внаслідок прийняття неконституційного акту, за період з 01.07.2015 по 25.03.2020 задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання бездіяльності Луганської обласної прокуратури протиправною та стягнення на його користь недоотриманої заробітної плати, за період з 26.03.2020 по 30.03.2021 зазначено наступне.

Законом України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113), який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Так, у частини першій статті 7 Закону України «Про прокуратуру» слова «регіональні» та «місцеві» замінено відповідно на «обласні» та «окружні».

Отже, статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» зазначено виключний перелік посад в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (в редакції Закону №113).

Таким чином, з 25.09.2019 положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №113 за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури (постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»).

Слід звернути увагу, що положення пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ не визнані неконституційними. Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Також пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 113 передбачено, що День початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України».

З наведеного вбачається, що саме Закон України «Про прокуратуру» (зі змінами внесеними Законом № 113), а не Бюджетний кодекс України (норма якого визнана неконституційною) передбачає оплату праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, відповідно до Постанови № 505, яка на сьогодні є чинною.

З огляду на викладене, оплата праці прокурорів окружних прокуратур відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» здійснюється лише з дня початку їх роботи.

Наказом Офісу Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021 визначено днем початку роботи окружних прокуратур 15.03.2021.

Отже, у період з 26.03.2020 по 14.03.2021 окружні прокуратури створені не були.

Таким чином, дія статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у редакції дійсній у період з 26.03.2020 по 14.03.2021 не поширюється на прокурорів місцевих прокуратур; оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Разом з цим, у зв`язку з неуспішним проходженням позивачем атестації, наказом керівника обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466к позивача звільнено з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29.03.2021.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку про відсутність у Луганської обласної прокуратури правових підстав здійснення ОСОБА_1 , прокурору місцевої прокуратури, оплати праці у період з 26.03.2020 по 30.03.2021 у інший спосіб, ніж встановлений пунктом 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, що виключає наявність бездіяльності відповідача щодо неналежного розрахунку та підстав для нарахування матеріальної шкоди.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання нарахувати та виплатити йому недоотриману заробітну плату у період з 26.03.2020 по 30.03.2021 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення середньоденної заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні прошу суд врахувати, що дана вимога позивача є похідною, задоволення якої безпосередньо залежить від вимоги щодо стягнення недоотриманої заробітної плати, а тому, підстави для її задоволення також відсутні.

Просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.03.2021 відмовити у повному обсязі.

19.07.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову (арк. спр. 64-68).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Позивач працював в органах прокуратури України на прокурорсько слідчих посадах з 19.06.2002 по 30.03.2021, що підтверджується записами у трудовій книжці (арк. спр. 20-21).

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466 к позивача звільнено з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.03.2021 у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймав посаду, та прийняттям кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором місцевої прокуратури у зв`язку з неявкою (арк. спр. 22, 48).

Посадовий оклад ОСОБА_1 , працюючи в місцевій прокуратурі, станом на січень 2021 року складає 5052,63 грн, що підтверджується довідками від 13.05.2021 № 21-317 вих.21 та від 22.06.2021 № 21-402 вих.21 (арк. спр. 27, 55).

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати за період з 26.03.2020 по 31.12.2020 відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII).

Відповідно до частини 1 статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Згідно з частиною 3 статті 81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 7 статті 81 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно частина 9 статті 81 Закону № 1697-VII, фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 89 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку.

Статтею 90 Закону № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі по тексту -Закон № 108/95-ВР) умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Відповідно до статті 13 Закону № 108/95-ВР оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Пунктами 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. <…>, а також зазначено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу«Перехідні положення» Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач не був наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати в іншому розмірі, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Такої позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 14.03.2018 у справі №825/575/16, від 21.03.2018 у справі №817/548/16, від 31.01.2018 у справі №810/1304/16 та від 26.04.2019 у справі №802/634/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивачу нараховувалась заробітна плата, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІзі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020.

Отже, правові наслідки рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 не можуть застосовуватись до правовідносин, які мали місце до 26.03.2020.

Щодо оцінки правовідносин у сфері проходження публічної служби між позивачем та відповідачем з 26.03.2020, суд зазначає наступне.

Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі по тексту -Закон України від 19.09.2019 №113-ІХ), який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Так, у частині 1 статті 7 Закону № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі по тексту -Закон України від 14.10.2014 №1697-VІІ) слова «регіональні» та «місцеві» замінено відповідно на «обласні» та «окружні», а пункт 4 цієї частини 1 та статті стосовно військових прокуратур в системі органів прокуратури виключено.

Отже, статтею 15 Закону № 1697-VІІ зазначено виключний перелік посад в обласних та окружних прокуратурах (в редакції Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону № 113-ІХ, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 №113-ІХпередбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у регіональних прокуратурах чи місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в обласних прокуратурах чи окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Також, пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ передбачено, що день початку роботи обласних прокуратур та окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України».

Закон № 113-ІХ неконституційним не був визнаний.

Оплата праці прокурорів окружних прокуратур відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» здійснюється лише з дня початку їх роботи.

Наказом Офісу Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021 визначено днем початку роботи окружних прокуратур 15.03.2021.

Отже, у період з 26.03.2020 по 14.03.2021 окружні прокуратури створені не були.

Таким чином, дія статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, дійсній у період з 26.03.2020 по 14.03.2021, не поширюється на прокурорів місцевих прокуратур; оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі наказу Луганської обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466 к на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.03.2021.

Отже, суд звертає увагу, що позивач був звільнений з посади прокурора місцевої прокуратури та на посаду прокурора окружної прокуратури прийнятий не був.

Диспозиція статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697 «Про прокуратуру» (станом на час внесення змін 19.09.2019) стосується Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, а відтак, не поширюється на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку та виплаті заробітної плати відповідно до пункту 3 частини 1 статті 81 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» та статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням посадового окладу з 26.03.2020, діяв правомірно та в межах чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідач, нараховуючи та виплачуючи позивачу заробітну плату за період 26.03.2020 по 30.03.2021 згідно постанови від 31.05.2020 № 505 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», враховуючи зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці прокурорів» від 30.08.2017 № 657, з розрахунку посадового окладу 5052 грн., діяв правомірно та в межах чинного законодавства.

Позовні вимоги стосовно зобов`язання Луганської обласної прокуратури виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати належних ОСОБА_1 сум при звільненні за період з 30.03.2021 по день фактичного розрахунку із компенсацією втрати частини доходів (індексацією) у зв`язку з порушенням, також не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги заявлені позивачем внаслідок його міркувань стосовно недоотриманої ним частини заробітної плати за період з 26.03.2020 по 30.03.2021.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про визнання протиправними дій Луганської обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 15.07.2015 ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.03.2020 по 30.03.2021 включно відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (редакція Закону, яка діє на час подання позову), завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними та відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2015); зобов`язання Луганської обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток) за період з 26.03.2020 по 30.03.2021, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (редакція Закону, яка діє на час подання позову), завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними та відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2015), з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період; зобов`язання Луганської обласної прокуратури виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати належних ОСОБА_1 сум при звільненні за період з 30.03.2021 по день фактичного розрахунку із компенсацією втрати частини доходів (індексацією) у зв`язку з порушенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано у повному обсязі 27 серпня 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця