Справа № 460/8929/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 серпня 2021 року Р і в н е №460/8929/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши заяву Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про відстрочення виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради
про вчинення певних дій
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про вчинення певних дій.
Рішення суду від 14.05.2021, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

До суду надійшла заява Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8929/20 до 14.05.2022, терміном на 1 рік.

Заява ґрунтується на тому, що фінансування виплати до 5 травня здійснюється за рахунок коштів державного бюджету - Кошторисні призначення та паспорт бюджетної програми по КТКВК 251150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед батьківщиною», а станом на сьогоднішній день кошти на виконання рішень судів не надійшли.

Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради покликається на те, що після направлення виконавчих документів до органу Казначейства, останнім як наслідок не проводяться платежі за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім платежів, зазначених у п.25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, що призводить до критичної ситуації, спричиняє соціальну напругу серед незахищених верств населення та унеможливлює здійснення Управлінням видатків по незахищеним платежам, а саме: оплата послуг з професійної адаптації ветеранів війни; оплата послуг з реабілітації дітей з інвалідністю; організація діяльності органу місцевого самоврядування (придбання паперу, канцтоварів, конвертів, оплата телекомунікаційних та інших послуг, тощо); виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

За наведеного Управління просило відстрочити виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі №460/8929/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії терміном на 1 (один) рік - до 14.05.2022.

Розглянувши заву про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8399/20 суд врахував таке.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами частин першої, третьої, четвертої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відстрочення виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обґрунтованих обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом.

При цьому, обґрунтованими є виключні обставини, які є об`єктивно непереборними і наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради на підтвердження існування обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду покликається лише на те, що не надійшли кошти на виконання судових рішень за відповідною бюджетною програмою. Однак жодних доказів цьому не надало, як і не підтвердило жодним чином свої твердження про те, що виконання саме судового рішення у справі №460/8399/20 спричинило блокування платежів за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім захищених статей.

Також заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості такого тривалого строку, на який останній просить відстрочити виконання судового рішення. Слід зазначити те, що відстрочення виконання судового рішення строком на один рік є найбільш сприятливою умовою для боржника при виконанні судового рішення.

Крім того, боржник, звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення суду, не наводить обставин з посиланнями на докази з приводу того, що після закінчення цього строку він матиме об`єктивну можливість виконати рішення суду та сплатити заборгованість перед позивачем у повному обсязі одним платежем.

Тобто, вимоги, які ставить відповідач у своїй заяві не забезпечують виконання судового рішення в майбутньому.

За усього наведеного, суд дійшов висновку, що наведені у клопотанні про відстрочення виконання судового рішення обставини не підкріплені належними і допустимими доказами, а відтак не можуть вважатися такими, що істотно ускладнюють його виконання або роблять це неможливим.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про розстрочення/відстрочення виконання судового рішення, із наведенням у ній відповідних обґрунтувань та з посиланнями на відповідні докази.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Управлінню праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8929/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 19.08.21

Суддя Д.П. Зозуля