Справа № 360/4032/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4032/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 10.06.2021 № 70;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового підземного стажу за списком № 1, що надає право на призначення пенсії на підставі вимог ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи ОСОБА_1 на шахті «Пролетарська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» з 15.02.1985 по 06.09.1986, а також призначити пільгову пенсію ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його заявою від 03.06.2021 та виплатити заборгованість за минулий час.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 03.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення позивач набув необхідний пільговий підземний стаж та набув відповідного віку.

При розгляді документів позивача відповідач неправомірно не зарахував до пільгового підземного стажу період роботи позивача на шахті «Пролетарська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» з 15.02.1985 по 06.09.1986 - 1 рік 6 місяців 22 дні.

Стаж підземної роботи, який враховано відповідачем, склав 2 роки 1 місяць 27 днів. Тобто у випадку врахування спірного періоду підземний стаж позивача склав би 3 роки 8 місяців 19 днів, а цього стажу достатньо для призначення пенсії по досягненню 57 років (в силу абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), а саме стільки років було позивачу на момент звернення з заявою про призначення пенсії.

Відмова у зарахуванні спірних періодів стажу та відмова у призначенні пенсії оформлена рішенням відповідача від 10.06.2021 № 70.

Згідно вказаного рішення відповідач не врахував спірні періоди до пільгового підземного стажу через те, що позивач не надав довідки про підтвердження пільгового стажу. Однак, зазначені довідки він не був зобов`язаний надавати, тому що весь спірний стаж підтверджений записами у трудовій книжці позивача, а тому додаткові документи для підтвердження стажу не потрібні.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 03.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області позовних вимог не визнало, про що надало відзив на позовну заяву від 17.08.2021 (арк. спр. 26-29), у якому заперечувало проти позовних вимог.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що 03.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані документи: паспорт НОМЕР_1 ; дублікат картки фізичної особи - платника податків; трудова книжка серії НОМЕР_2 від 27.02.1985; військовий квиток НОМЕР_3 від 17.11.1982; диплом серії НОМЕР_4 від 21.07.1982; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.06.2021 № 344 і № 345, видані ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»; довідка про перейменування підприємства від 01.06.2021 № 347, видана ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»; витяг з наказу № 240 від 18.09.1995 про проведення атестації робочих місць, виданий ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

На дату звернення за розрахунком управління страховий стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 3 місяці 27 днів, у тому числі підземний пільговий - 2 роки 01 місяць 27 днів.

Підземний пільговий стаж роботи обчислено за довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.06.2021 № 344 і № 345, виданими ВП шахта «Тошківська» ДП «Первоманськвугілля» (без урахування відволікань від роботи).

До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

Рішенням управління від 10.063.2021 № 70 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами абзацу другого частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного підземного пільгового стажу на дату звернення (03.06.2021) - 3 роки.

Стосовно не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу.

До підземного пільгового стажу не зараховано періоди роботи на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля з 15.02.1985 по 22.04.1985 в якості учня підземного гірника, з 23.04.1985 по 05.09.1985 - підземного гірника, з 06.09.1985 по 07.10.1985 - учня підземного гірника очисного вибою та з 08.10.1985 по 06.09.1986 - підземного гірника очисного вибою. У зв`язку з тим, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань шахту «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» ліквідовано 11.04.2006 за рішенням засновників.

Стосовно вимоги позивача визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.06.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_5 , відповідач зазначив таке.

Статтею 58 Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. До його повноважень належить питання зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсій, у тому числі і на пільгових умовах на підставі документів, встановлених законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058- IV, документа про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Управлінням 10.06.2021 була розглянута заява позивача від 03.06.2021, проведено розрахунок стажу і прийняте відповідне обґрунтоване рішення.

На дату звернення до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не мав необхідного підземного пільгового стажу робота, тому рішення управління від 10.06.2021 про відмову в призначенні йому такої пенсії на думку відповідача цілком правомірне.

З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями: паспорту громадянина України, картки фізичної особи-платника податків (арк. спр. 4-6, 7).

03.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр. 33).

До заяви було додано: паспорт НОМЕР_1 ; дублікат картки фізичної особи - платника податків; трудова книжка серії НОМЕР_2 від 27.02.1985; військовий квиток НОМЕР_3 від 17.11.1982; диплом серії НОМЕР_4 від 21.07.1982; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.06.2021 № 344 і № 345, видані ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»; довідка про перейменування підприємства від 01.06.2021 № 347, видана ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»; витяг з наказу № 240 від 18.09.1995 про проведення атестації робочих місць, виданий ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.06.2021 № 70 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку. Рішення мотивоване тим, що до підземного пільгового стажу не зараховано періоди роботи на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля з 15.02.1985 по 22.04.1985 в якості учня підземного гірника, з 23.04.1985 по 05.09.1985 - підземного гірника, з 06.09.1985 по 07.10.1985 - учня підземного гірника очисного вибою та з 08.10.1985 по 06.09.1986 - підземного гірника очисного вибою. У зв`язку з чим відсутній необхідний підземний стаж на дату звернення - 3 роки. За наявним підземним пільговим стажем - 2 роки пенсійний вік виходу на пенсію зменшується на 2 роки (арк. спр. 8-10, 31).

Відповідно до витягу з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії загальний страхових стаж позивач складає 33 роки 3 місяці 26 днів, пільговий стаж - 2 роки 2 місяці 15 днів (арк. спр. 43 зв.).

Трудова книжка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 від 27.02.1985 містить наступні записи щодо спірних періодів роботи (арк. спр. 11-17).

Запис № 2 від 15.02.1985 - прийнятий учнем гірника підземного І розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 39к від 27.02.1985;

Запис № 3 від 23.04.1985 - переведений підземним гірником з повним робочим днем під землею, наказ № 115 від 23.04.1985;

Запис № 4 27.02.1985-23.04.1985 - навчався на курсах УКК за фахом підземного гірника, посвідчення № 320;

Запис № 5 від 06.09.1985 - переведений учнем підземного гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, наказ № 33/к від 06.09.1985;

Запис № 6 від 08.10.1985 - переведений гірником підземним з повним робочим днем під землею V розряду, наказ 373к від 08.10.1985;

Запис № 7 01.08.1985-08.10.1985 - навчався на курсах при УКК за фахом підземний гірник очисного забою, посвідчення № 725;

Запис № 8 від 06.09.1986 - звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП УРСР, наказ № 337к від 06.09.1986.

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому судом не досліджуються.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт перший частини другої статті 114 Закону № 1058).

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи періодів роботи позивача на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля з 15.02.1985 по 22.04.1985 в якості учня підземного гірника, з 23.04.1985 по 05.09.1985 - підземного гірника, з 06.09.1985 по 07.10.1985 - учня підземного гірника очисного вибою та з 08.10.1985 по 06.09.1986 - підземного гірника очисного вибою суд зазначає таке.

Відмову у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача відповідач мотивує тим, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань шахту «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» ліквідовано 11.04.2006 за рішенням засновників.

Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постанової правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 (далі - Порядок 18-1).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (пункт 1 Порядку № 18-1).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії) (пункт 3 Порядку № 18-1).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (пункт 4 Порядку № 18-1).

Відповідно до положень пункту 6 Порядку № 18-1 основними завданнями Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Рішення про результати розгляду заяви приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення (пункт 10 Порядку № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 визначено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 18-1 управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шахту «Пролетарська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» ліквідовано за рішенням засновників.

Судом установлено, що трудова книжка позивача містить повні та необхідні записи щодо посади позивача на шахті «Пролетарська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля», дати та номери наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Суд зауважує, що Порядок № 18-1 затверджено відповідно до пункту 20 Порядку № 637, яким визначено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Таким чином, незважаючи на те, що шахта «Пролетарська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» припинено, підтвердження спірних періодів роботи згідно Порядку № 18-1 є зайвим, оскільки трудова книжка позивача містить всі відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Також відсутня необхідність надання уточнюючих довідок для підтвердження спеціального трудового стажу.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відтак, суд вважає незмістовним посилання відповідача в оскарженому рішенні на норми Порядку № 18-1 та Порядку № 637.

Таким чином, відповідачем неправомірно було не зараховано спірний період до пільгового стажу позивача, тому рішення Головного управління ПФУ в Луганській області від 10.06.2021 № 70 є протиправним та належить до скасування.

Що стосується обраного позивачкою способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивач, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 10.06.2021 № 70 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, тому суд вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати його.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.06.2021 з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду, зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди його роботи з 15.02.1985 по 06.09.1986.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з наведених вище підстав щодо неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, які слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьої цієї статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з матеріалами справи позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 908 грн (арк. спр. 18).

Зважаючи, що позов належить до часткового задоволення, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,30 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Луганській області.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код за , місце знаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10 червня 2021 року № 70 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до абзацу другого частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03 червня 2021 року з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду, зарахувавши до пільгового стажу роботи за списком № 1 періоди роботи з 15.02.1985 по 06.09.1986.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,30 грн (шістсот п`ять грн 30 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун