Справа № 160/10288/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
24.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на недоотриману померлою матір`ю ОСОБА_2 пенсію, зокрема за період з 01 серпня 2016 року по 23 травня 2018 року, оскільки пенсія за вказаний період була не отримана ОСОБА_2 з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому повинна були виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відтак, позивач вказує, що відмова відповідача у виплаті позивачу недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01 серпня 2016 року по 23 травня 2018 року є протиправною, оскільки дії відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії не відповідають вимогам чинного законодавства та є незаконними.
Ухвалою суду від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 13.07.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.
30.07.2021 року на виконання ухвали суду від 13.07.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Яною Володимирівною надано до суду копію спадкової справи №16/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
10.08.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.02.1966 року.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управлінню юстиції (м. Дніпро) 13.04.2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , на підставі заяви позивача від 13.04.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Я.В. було відкрито спадкову справу №16/2021, спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її рідний син - ОСОБА_1 .
З матеріалів справи встановлено, що представник позивача звернувся із адвокатським запитом до ГУ ПФУ в Запорізькій області з проханням повідомити про суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .
Листом від 26.05.2021 року відповідач надав відповідь на адвокатський запит представника позивача та зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа та згідно з виплатними документами, пенсію отримала по 31.07.2016 року включно.
У серпні 2016 року в результаті отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 припинено виплату пенсії з 01 серпня 2016 року так як остання мала статус «переселенець не зареєстрований».
У зв`язку із тим, що на день смерті ОСОБА_2 виплату пенсії було припинено, поновлення виплати пенсії з метою розрахунку недоотриманої пенсії, що могла бути нарахована пенсіонеру по місяць смерті, Управління проводить керуючись нормою ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, за даними відділу опрацювання пенсійної документації ОСОБА_2 , як померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 була нарахована недоотримана пенсія за період з 24.05.2018 року по 31.03.2021 року в сумі 197 149,12 грн., про що надається відповідний розрахунок.
Втім, позивач у своєму позові зазначає, що пенсійний орган повинен був перерахувати та сплатити на його користь недоотриману пенсію ОСОБА_2 , за наслідками розгляду адвокатського запиту та доданих до нього документів.
Відтак, позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено позивачу недоотриману пенсію матерії ОСОБА_2 і звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку наведеному вище, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Отже, правом на звернення до органів ПФУ за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера без оформлення спадщини наділені виключно члени сім`ї померлого, зазначені в частині першій статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатні члени сім`ї, зазначені у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні), та мають можливість реалізувати вказане право протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до п. 2.26. Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Отже, після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини підставою для звернення до органів ПФУ за недоотриманими спадкодавцем сумами пенсії є свідоцтво про право на спадщину.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.03.2019 в справі №617/7748/12 висловив правову позицію, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що з 01.08.2016 року нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 не здійснювалась та лише у травні 2018 року відповідачем здійснено нарахування пенсії померлій матері позивача за період з 05.2018 по 03.2021 у розмірі 197 149,12 грн.
Суд зазначає, що правомірність нарахування пенсії померлій за адвокатським запитом не є предметом даного спору та суд не надає оцінку таким діям відповідача.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач безпосередньо звертався до пенсійного органу із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ( ОСОБА_2 ) у відповідності до вимог Порядку №22-1.
Означене також підтверджується письмовими поясненнями відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Однак у спірних правовідносинах відсутні публічно-правові відносини безпосередньо між позивачем та відповідачем, оскільки позивач не звертався до пенсійного органу саме із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ( ОСОБА_2 ), а відповідач не приймав будь-яких рішень за зверненням позивача.
Відтак, суд вказує, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2020 року у справі №1340/4630/18
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський