Справа № 520/11356/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 р. Справа № 520/11356/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неприйняття при перерахунку 08.04.2021 ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стажу роботи 19 років 12 днів на посаді судді та ненарахування додатково відсотків до її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 32 відсотки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотки від суддівської винагороди згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60, з урахуванням фактично виплачених сум, без обмеження граничного розміру, починаючи з 19 лютого 2020 року;

- звернути рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення на користь позивача довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійним органом протиправно не неприйнято при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стажу роботи 19 років 12 днів на посаді судді та не збільшено розмір щомісячного довічного на 32 відсотки грошового утримання судді, у зв`язку з чим протиправно призначено та виплачено з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується матеріалами справи.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши наступне. Позивач перебуває на обліку в Управлінні як суддя у відставці та внутрішньо переміщена особа. З 23.05.2017 року ОСОБА_1 отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, призначене на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI. Так, 08.04.2021 року, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року по справі №520/13541/2020, яке набрало законної сили 25.03.2021, пенсійним органом здійснено відповідний перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.02.2020 № 06-47-60, з урахуванням ст. 137, ч. 3, 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 по справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-УІІІ (пункт 25). З 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів регулюється ст. 142 Закону № 1402-VІІІ.

Також зазначено, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Для застосування розміру 82 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, відсутні підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року. З 18.02.2020 року згаданий вище Закон № 2453-VІ в частині регулювання щомісячного грошового утримання остаточно втратив чинність.

Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача становить: середньомісячний заробіток 243 043,75 грн., загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50% (суддівський стаж 17 років 1 місяць), загальний розмір довічного грошового утримання - 121 521,88 грн. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 рішенням Вищої ради правосуддя від 11 травня 2017 року №1108/0/15-17 була звільнена з посади судді Донецького апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, а наказом голови суду від 18.05.2017 № 115-к відрахована зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою про взяття на облік ВПО від 12.08.2015 року № (а.с. 17).

23 травня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, а також з поданням Донецького апеляційного господарського суду, про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Проте, розпорядженням №844717 від 02.06.2017 року Шевченківського ОУПФУ міста Харкова їй призначено вид утримання - довічне грошове. Загальний процент розрахунку утримання від заробітку становить 80%. При цьому, пенсійним органом зараховано 17 років 1 місяць 0 днів роботи на посаді судді.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.09.2017 року по справі №638/10617/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, без урахування половини строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року по 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботи в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року то 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботу в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова, починаючи з 23 травня 2017 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на час здійснення нарахування без обмеження граничного розміру, з урахуванням вже сплачених сум. Стягнуто з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн., та зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова подати звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі №638/10617/17 постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені цієї вимоги за відсутності факту порушення права. Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року скасовано в частині стягнення з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп., з прийняттям нового судового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року залишено без змін.

Постанови суду набрали законної сили.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (довічно).

З травня 2017 року позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, призначене на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Судом встановлено, що Донецьким апеляційним господарським судом видано позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.02.2020 року №06-47-60, в якій вказано, що станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, що враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 243 043,75 грн., у т.ч.: посадовий оклад 131 375,00 грн., доплата за вислугу років 105 100,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді 6 568,75 грн.

Довідка видана на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 (а.с. 42).

Після отримання довідки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 27.02.2020 року №06-47-60, виданої Донецьким апеляційним господарським судом.

Проте, рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.03.2020 року №2 повідомлено про відсутність підстав для проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки від 27.02.2020 року №06-47-60.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року по справі №520/13541/2020, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2 від 20 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з її заявою від 13 березня 2020 року на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 25.03.2021 року.

Як зазначено сторонами та підтверджено матеріалами справи, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року по справі №520/13541/2020, яке набрало законної сили, пенсійним органом 08.04.2021 року здійснено у відношенні ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60 з урахуванням ст. 137, ч. 3, 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII.

На виконання ухвали суду від 29.06.2021 року пенсійним органом надано до суду копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.04.2021 року №17, відповідно до якого позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 121 521,88 грн.

У відзиві на позов пенсійний орган зазначив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року здійснювався згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60, на підставі ст. 137, ч. 3, 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ. Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 142 Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Суддівський стаж позивача складає 17 років 1 місяць, тобто менше 20 років. Відтак розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 121521,88 грн. (50% від 243043,75 грн. - суддівська винагорода, визначена в довідці Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60).

Аналогічне також міститься у відповіді ГУ ПФУ в Харківській області від 26.05.2021 року та у відповіді ПФУ від 02.06.2021, наданих на скаргу позивача від 27.04.2021 року (а.с. 36 - 41).

Зміст позовної заяви свідчить, що позивач фактично не погоджується з тим, що пенсійний орган при перерахунку з 19.02.2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці врахував лише 17 років 1 місяць суддівського стажу позивача, тоді як на момент відрахування ОСОБА_1 , зі штату Донецького апеляційного господарського суду її загальний стаж роботи складав 36 років 01 місяців 09 днів, що також підтверджено постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.09.2017 року по справі №2-а/638/580/17, яка набрала законної сили. У зв`язку з чим пенсійним органом невірно визначено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді).

Вказане слугувало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та третьої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення №18-рп/2011 від 14 грудня 2011 року, досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, а також у рішенні №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року.

Раніше, в Законі Україні «Про судоустрій і статус суддів» діяла норма п.25 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень», відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В іншому випадку, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, п.25 розділу XII "Прикінцевих та перехідних положень" визнаний неконституційним.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Отже, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно до Закону України № 1402-VIII.

Таким чином, на позивача розповсюджується загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами. Тобто, для виконання вимог ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Положеннями частини 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Суд звертає увагу, що у даній справі спірним є питання щодо розміру відсотку суддівської винагороди. Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неприйняття 08.04.2021 року при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стажу роботи 19 років 12 днів на посаді судді та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 82 % від суддівської винагороди згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020 року № 06-47-60, з 19 лютого 2020 року, замість застосовних 50% від розміру суддівської винагороди, визначеного в такій довідці.

Як підтверджено матеріалами справи, 08.04.2021 року здійснено у відношенні ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60 з урахуванням ст. 137, ч. 3, 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.04.2021 року №17 свідчить, позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 121 521,88 грн.

У відзиві на позов пенсійний орган зазначив, що суддівський стаж позивача складає 17 років 1 місяць, тобто менше 20 років. Відтак розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 121521,88 грн. (50% від 243043,75 грн. - суддівська винагорода, визначена в довідці Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60).

Суд з такими твердженнями представника відповідача не погоджується, з огляду на наступне.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.09.2017 року по справі №2-а/638/580/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, без урахування половини строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року по 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботи в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року то 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботу в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів.

В цій частині постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова залишено без змін. Постанова суду набрала законної сили 12.12.2017 року.

В постанові від 29.09.2017 року по справі №2-а/638/580/17 Дзержинським районним судом м. Харкова (постанова набрала законної сили) зазначено, що станом на 18.05.2017 року спеціальний стаж роботи судді ОСОБА_1 склав 36 років 01 місяць 09 днів, зокрема: з 01.09.1973 року по 01.07.1977 року - половина строку навчання на денному відділенні вищого юридичного закладу - Харківський юридичний інститут імені Ф.Е. Дзержинського за спеціальністю правознавство; з 01 серпня 1977 року по 10 серпня 1978 року - стажист прокуратури Пролетарського району міста Донецька; з 10 серпня 1978 року по 21 жовтня 1981 року - помічник, старший помічник прокурора Пролетарського району міста Донецька; з 21 жовтня 1981 року по 13 вересня 1994 року - помічник, старший помічник прокурора Будьонівського району міста Донецька; з 21 червня 2001 року по 20 квітня 2000 року - суддя арбітражного суду Донецької області; з 09 серпня 2012 року по 18 травня 2017 року - суддя, заступник голови Донецького апеляційного суду.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, де зазначено, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, а також суддівський стаж позивача (повних 36 років), з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 82 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки від 27.02.2020 року №06-47-60, виданої Донецьким апеляційним господарським судом.

Таким чином, при здійсненні 08.04.2021 року у відношенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року, пенсійним органом протиправно розраховано щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2020 року № 06-47-60.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких підстав, належним способом захисту є задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82 (вісімдесят два) відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020 року № 06-47-60, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року.

Суд звертає увагу, що позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром, не підлягає задоволенню, оскільки Закон України «Про судоустрій і статус судів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ та інші нормативно - правові акти України не містять норм, які б обмежували граничним розміром щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82 (вісімдесят два) відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020 року № 06-47-60, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.