Справа № 200/10748/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року справа №200/10748/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника Донецької обласної державної адміністрації - Ларіної Н.В., третьої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 200/10748/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування розпорядження та експертних висновків, визнання добровільне об`єднання громад незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Донецької обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1, держобладмінстрація), Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області (далі - відповідач-2, рада), в якому з урахуванням уточнення просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації Жебривського П.І. від 14 липня 2017 року №805, у зв`язку невідповідності експертних висновків проектів рішень Конституції та законам України;

- визнати протиправними та скасувати від 14 липня 2017 року №805 експертні висновки відповідності проектів рішень фіктивних юридичних осіб, фіктивних органів місцевого самоврядування з назвами Андріївська сільська рада Слов`янського району та Сергіївська сільська рада Слов`янського району щодо добровільного об`єднання територіальних громад сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка з адміністративним центром у с. Андріївка Слов`янського району;

- встановити статус наявності або відсутності Конституційних повноважень як органу місцевого самоврядування Територіальної громади села Андріївка, створеного у відповідності до статті 143 Конституції України, у суб`єкту підприємницької діяльності суб`єкту господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою Андріївська сільська рада Слов`янського району ;

- встановити правоздатність та дієздатність суб`єкту підприємницької діяльності суб`єктів господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою Андріївська сільська рада Слов`янського району приймати будь які рішення від імені первинного суб`єкта місцевого самоврядування, основного носія його функцій і повноважень Територіальної громади села Андріївка, у відповідності до ст. 1, 3, 5, 7, 8, 13, 14, 21, 22, 38, 39, 55, 68, 140, 142, 143 Конституції України;

- визнати протиправним та скасувати рішення Андріївської сільської ради Про добровільне об`єднання територіальних громад від 19 липня 2017 року №7/26-406;

- визнати добровільне об`єднання територіальних громад сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка незаконними, та такими, що не відповідає правовим нормам Конституції та законів України, порушують основоположні принципи та права громадян України, затверджених Конституцією України та Європейської хартії місцевого самоврядування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги з посиланням на висновки Верховного Суду зазначено, що у випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то будь-який з членів таких громад має право оскаржити відповідну дію чи рішення суб`єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.

Апелянт зазначив, що під час судового засідання неоднозначно повідомив суду, вчинений посадовими особами фіктивної юридичної особи приватного права власності ОСОБА_3 з назвою органу місцевого самоврядування села Андріївна Андріївська сільська рада Слов`янського району" , що здійснювали незаконне примусове об`єднання територіальних громад сіл Сергіївна, Роганське, Андріївна, Варварівка, Новоандріївка, так само добровільно, як і зруйнували позивачу приватне майно, де жила худоба. Жителі сіл Сергіївна, Роганське, Андріївна, Варварівка, Новоандріївка є єдиним джерелом влади в державі Україна та первинною установчою владою до інших так званих установлених влад за визначеннями Конституційного суду України.

Суд першої інстанції не з`ясовував законність створення «органц місцевого самоврядування» - Андріївської сільської ради Слов`янського району" , а саме чи створений цей орган у відповідності до 143 ст. Конституції України рішенням Територіальної Громади села Андріївка, чи надавала своїм рішенням Територіальної Громади села Андріївки повноваження представницького органу, чи передавала свою власність в володіння та розпорядження юридичній особі з назвою Андріївська сільська рада Слов`янського району" .

Власником та засновником юридичної особи з назвою "Андріївська сільська рада Слов`янського району" , вул. Миру 7Б. с. Андріївка, Слов`янського району. Донецької області. 84192, є громадянин ОСОБА_3 (на час створення був сільським головою) і ці відомості зазначені в офіційному документі реєстраційної карти ( форма № 6) юридичної особи з назвою "Андріївська сільська рада Слов`янського району" аркуш №2 (фотокопія додасться).

Отже, проводила незаконне об`єднання територіальних громад по підробленим документам з численними порушеннями Конституції України, закону України про місцеве самоврядування в Україні та Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Статтями Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05 лютого 2015 року № 157-VIII (далі - Закон № 157) визначено умови та порядок добровільного об`єднання громадян, а також чітку послідовність дій, які тісно взаємопов`язані між собою. Так, кожен наступний етап добровільного об`єднання громадян може бути розпочато виключно після закінчення попереднього. Всі мешканці територіальних громад повинні бути поінформовані про проведення громадського обговорення. Інформування мешканців територіальних громад може вчинятися різними способами (наприклад через засоби масової інформації: телебачення, радіо; надіслання через пошту особистих листів; використання електронної пошти та ін.). Таке поінформування мешканців територіальних громад про громадські обговорення може бути підтверджено в судовому порядку.

При прийняті рішення про добровільне об`єднання територіальних громад сіл Андріївка, Варварівка, Новоандріївка Сергіївка , Роганське Сергіївської в Андріївську сільську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в селі Андріївка Слов`янського району, головами сільських рад та організованими злочинними угрупуваннями з назвами Андріївська сільська рада та Сергіївська сільська рада було умисно, зухвало порушено правові норми та вимоги Конституції та закону України " Про добровільне об`єднання територіальних громад", щодо процедури та послідовності прийняття рішення саме жителями відповідних адміністративно-територіальних одиниць, процедури сповіщення громадян, формування спільної робочої групи з підготовки проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад уповноваженими на це самими територіальними громадами сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка Слов`янського району Донецької області.

Під час проведення добровільного об`єднання територіальних громад не було належним чином повідомлено про таке об`єднання та про проведення дати та часу проведення громадських обговорень і доказів про належне повідомлення не надано стороною відповідача до суду.

Відповідачем не надано жодного протоколу Загальних Зборів жителів сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка, які мали скликатися за встановленою процедурою з обов`язковим повідомленням кожного жителя вищезазначених сіл, що мають право голосу. Списки учасників загальних зборів мають бути засвідчені особистими підписами присутніх жителів. Надані списки жителів до відзиву відповідача - фіктивної юридичної особи приватного права ОСОБА_3 з назвою органу місцевого самоврядування " Андріївська сільська рада Слов`янського району" не було жодного підпису учасників.

За незасвідченими належним чином списками так званих обговорень, в цих обговореннях прийняло участь одна п`ята частина жителів сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка.

Також, на процес утворення об`єднаної територіальної громади законом України про " Про добровільне об`єднання територіальних громад" надається мінімально 135 днів, але обмежилися 65 днями, що в два рази менше ніж прописує закон.

Позивач та третя особа в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача - Донецької обласної державної адміністрації, в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначив, що добровільне об`єднання громадян відбулось у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України.

Рішенням від 19 червня 2017 року Андріївської сільської ради №7/24-381 та Сергіївської сільської ради №7/29-233 схвалені проекти рішення про добровільне об`єднання територіальних громад.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 14 липня 2017 року №805 затверджені висновки до проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад з адміністративним центром у с. Андріївка Слов`янського району.

Рішенням Андріївської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 19 липня 2017 року №7/26-406 вирішено об`єднатися з територіальними громадами сіл Андріївка, Варварівка, Новоандріївка Слов`янського району, сіл Сергіївка, Роганське Сергіївської сільської ради Словянського району в Андріївську сільську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в с. Андріївка Словянського району.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що, позивачем не наведено у позовній заяві та не надано доказів порушення спірними рішеннями його прав, свобод та інтересів. Також під час розгляду справи судом не встановлено, що об`єднання територіальних громад сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка порушує права позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірним у справі є наявність (відсутність) порушення з боку відповідача порядку прийняття спірних рішень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

. Стаття 145 Конституції України передбачає захист прав місцевого самоврядування в судовому порядку.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1991 року № 280/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон № 280/97-ВР).

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Статтею 1 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Відповідно до статті 2 Закону № 280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 280/97-ВР загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

У Рішенні Конституційного Суду від 18.06.2002 Справа N 1-16/2002 (N 12-рп/2002) у справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 140 Конституції України (справа про об`єднання територіальних громад) визначено, що положення частини першої статті 140 Конституції України визначили місцеве самоврядування як право територіальної громади - первинного суб`єкта місцевого самоврядування, основного носія його функцій і повноважень - вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України та дали визначення територіальної громади як жителів села, селища, міста чи добровільного об`єднання жителів кількох сіл у сільську громаду, а не встановили порядку об`єднання або роз`єднання самих територіальних громад.

Питання об`єднання або роз`єднання територіальних громад, виходячи з визначеного положеннями частини 1 статті 140 Конституції України поняття «територіальна громада», має вирішуватися з урахуванням відповідного волевиявлення членів цих територіальних громад, яке здійснюється згідно із законом.

Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що питання організації місцевого самоврядування, які не врегульовані Конституцією України, у тому числі умови та порядок об`єднання або роз`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, мають визначатися законом (стаття 146 Конституції України).

Установивши в статтях 140, 141, 142, 143, 144, 145 Конституції України основні засади функціонування місцевого самоврядування, його органів, матеріальну і фінансову основу тощо, Конституція України решту питань організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності його органів віднесла до визначення законом (стаття 146 Конституції України). Тим самим на конституційному рівні передбачено створення правових умов для подальшого законодавчого врегулювання суспільних відносин у сфері місцевого самоврядування.

Конституційний Суд України виходив з того, що питання об`єднання або роз`єднання територіальних громад, виходячи з визначеного положеннями частини 1 статті 140 Конституції України поняття "територіальна громада", має вирішуватися з урахуванням відповідного волевиявлення членів цих територіальних громад, яке здійснюється згідно із законом. Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що питання організації місцевого самоврядування, які не врегульовані Конституцією України, у тому числі умови та порядок об`єднання або роз`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, мають визначатися законом (стаття 146 Конституції України).

Відповідно статті 146 Конституції України, інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно частини 1 статті 6 Закону № 280/97-ВР первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Частиною 2 статті 6 Закону №280/97-ВР передбачено право територіальних громад у порядку, встановленому законом, об`єднуватись в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову.

Територіальні громади села, селища, міста, що добровільно об`єдналися в одну територіальну громаду, можуть вийти із складу об`єднаної територіальної громади в порядку, визначеному законом (частина 3 статті 6 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 1) затвердження регламенту ради; 2) утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій; 3) утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; 4) обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом; 5) затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; 6) утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Приписами частини 1 статті 46 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частинами 1, 2, 3 стаття 47 Закону №280/97-ВР від 21.05.1997 визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

До складу постійних комісій не можуть бути обрані сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради, їх заступники.

Згідно частини 1 статті 50 Закону №280/97-ВР секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад врегульовано Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05 лютого 2015 року № 157-VІІІ (надалі - Закон № 157-VІІІ).

Частиною 1 статті 8-1 Закону №157-VIII закріплено, що добровільно приєднатися до об`єднаної територіальної громади, визнаної спроможною відповідно до частини четвертої статті 9 цього Закону, має право суміжна сільська, селищна територіальна громада, яка відповідно до перспективного плану формування територій громад Автономної Республіки Крим, області належить до цієї об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до статті 2 Закону № 157-VIII, добровільне об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) конституційності та законності; 2) добровільності; 3) економічної ефективності; 4) державної підтримки; 5) повсюдності місцевого самоврядування; 6) прозорості та відкритості; 7) відповідальності.

Основні умови добровільного об`єднання територіальних громад визначені статтею 4 Закону №157-VIII, згідно яких добровільне об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких умов: 1) у складі об`єднаної територіальної громади не може існувати іншої територіальної громади, яка має свій представницький орган місцевого самоврядування; 2) територія об`єднаної територіальної громади має бути нерозривною, межі об`єднаної територіальної громади визначаються по зовнішніх межах юрисдикції рад територіальних громад, що об`єдналися; 3) об`єднана територіальна громада має бути розташована в межах території Автономної Республіки Крим, однієї області; 4) при прийнятті рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад беруться до уваги історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток об`єднаної територіальної громади; 5) якість та доступність публічних послуг, що надаються в об`єднаній територіальній громаді, не можуть бути нижчими, ніж до об`єднання.

Так, частиною 1 статті 5 Закону №157-VIII передбачено, що ініціаторами добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст можуть бути: 1) сільський, селищний, міський голова; 2) не менш як третина депутатів від загального складу сільської, селищної, міської ради; 3) члени територіальної громади в порядку місцевої ініціативи; 4) органи самоорганізації населення відповідної території (за умови представлення ними інтересів не менш як третини членів відповідної територіальної громади).

Згідно частини 3, 4 статті 5 Закону №157-VIII сільський, селищний, міський голова забезпечує вивчення пропозиції щодо ініціювання добровільного об`єднання територіальних громад та її громадське обговорення, яке проводиться протягом 30 днів з дня надходження такої пропозиції. Після завершення громадського обговорення пропозиція подається до відповідної ради на наступну сесію для прийняття рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника (представників) до спільної робочої групи.

Порядок проведення громадського обговорення з питань, передбачених цим Законом, визначається сільською, селищною, міською радою.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 157-VIII, сільський, селищний, міський голова після прийняття відповідною радою рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад надсилає пропозицію про таке об`єднання сільському, селищному, міському голові суміжної територіальної громади.

Частинами 2 - 4 статті 6 вказаного Закон передбачено, що сільський, селищний, міський голова суміжної територіальної громади забезпечує вивчення пропозиції щодо добровільного об`єднання територіальних громад та її громадське обговорення, яке проводиться протягом 30 днів з дня надходження такої пропозиції. Після завершення громадського обговорення пропозиція подається до відповідної ради на наступну сесію для прийняття рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника (представників) до спільної робочої групи.

У разі прийняття рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад сільський, селищний, міський голова, який ініціював об`єднання, приймає рішення про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад та інформує про це Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідні обласну раду, обласну державну адміністрацію. Спільна робоча група формується з однакової кількості представників від кожної територіальної громади, що об`єднується. Утворення спільної робочої групи є початком процедури добровільного об`єднання територіальних громад. Спільна робоча група готує проекти відповідних рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад.

Порядок підготовки рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад визначається статтею 7 Закону № 157-VIII.

Сільські, селищні, міські голови забезпечують протягом 60 днів проведення обов`язкового громадського обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю) підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад, за результатами якого сільські, селищні, міські голови вносять питання про його схвалення на розгляд сільських, селищних, міських рад (частина 2 статті 7 Закону № 157-VIII).

Питання про схвалення проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад розглядається сільськими, селищними, міськими радами протягом 30 днів з дня його внесення на їх розгляд та з врахуванням результатів громадського обговорення (абзац 2 частини 2 статті 7 Закону № 157-VIII).

Схвалені сільськими, селищними, міськими радами проекти рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад у п`ятиденний строк подаються Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України (частина 3 статті 7 Закону № 157-VIII).

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад готує відповідний висновок, що затверджується постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядженням голови обласної державної адміністрації (частина 4 статті 7 Закону № 157-VIII).

У разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об`єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об`єднання територіальних громад (частина 5 статті 7 Закону № 157-VIII).

У разі встановлення невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація повертає його на доопрацювання у порядку, встановленому цим Законом (частина 6 статті 7 Закону № 157-VIII).

Суд зазначає, що статтями розділу ІІ Закону № 157-VIII визначено умови та порядок добровільного об`єднання громадян, а також чітка послідовність дій, які тісно взаємопов`язані між собою. Так кожен наступний етап добровільного об`єднання громадян може бути розпочато виключно після закінчення попереднього. Отже, саме дотримання послідовності всіх етапів є обов`язковою передумовою для добровільного об`єднання громадян на підставі чинного законодавства України з дотриманням Конституції України.

Ініціаторами добровільного об`єднання територіальних громад можуть бути відповідні голови рад, не менш як третина депутатів від загального складу рад, члени територіальної громади. Відповідний голова у визначений термін забезпечує вивчення пропозиції щодо добровільного об`єднання громад та її громадське обговорення, подає її до відповідної ради для прийняття рішення про надання згоди на об`єднання та делегування представників до спільної робочої групи. Порядок проведення громадського обговорення визначається відповідною радою. Після прийняття такого рішення відповідний голова надсилає пропозицію голові суміжної територіальної громади, який, у свою чергу, вчиняє вищевказані дії. Надалі голова, який ініціював об`єднання, приймає рішення про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень. Спільна робоча група готує проекти рішень щодо добровільного об`єднання і також забезпечує громадське обговорення, за результатами якого відповідні голови вносять питання про його схвалення на розгляд рад. Схвалені радами проекти рішень подаються обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності Конституції та законам України. Обласна державна адміністрація у визначений строк готує відповідний висновок, що затверджується розпорядженням голови. У разі відповідності проекту рішення Конституції та законам України ради приймають рішення про добровільне об`єднання територіальних громад.

Тобто, першим етапом після вивчення пропозицій щодо ініціювання добровільного об`єднання територіальних громад є громадське обговорення такої ініціативи, яке проводиться протягом 30 днів з дня надходження відповідної пропозиції. Своєю чергою Порядок проведення громадського обговорення з питань, передбачених цим Законом, визначається сільською, селищною, міською радою (частина 4 статті 5 Закону № 157-VIII).

Після підготовки спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад, знову проводиться процедура обов`язкового громадського обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю).

В першу чергу рішення про об`єднання територіальної громади повинно бути схвалено мешканцями територіальних громад, які планується об`єднати.

Усі мешканці територіальних громад повинні бути поінформовані про проведення громадського обговорення. Інформування мешканців територіальних громад може вчинятися різними способами (наприклад, через засоби масової інформації: телебачення, радіо; надіслання через пошту особистих листів; використання електронної пошти та ін.). Таке поінформування мешканців територіальних громад про громадські обговорення може бути підтверджено в судовому порядку.

Виключно після проведення обов`язкового громадського обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю), за результатами яких більшість громади висловить бажання щодо об`єднання територіальних громад, відповідні рішення сільських рад повинні бути схвалені сільськими радами, а схвалені сільськими, селищними, міськими радами проекти рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад у п`ятиденний строк подаються Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

Положеннями Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" не визначено форми та змісту оголошень щодо проведення громадських слухань, а визначено лише можливі форми такого обговорення визначений на власний розсуд ради громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю). Крім того, суд зазначає, що положеннями законодавства визначено лише граничні строки проведення громадських обговорювань, тобто строк протягом якого повинно бути призначене та проведене таке обговорювання, а не його тривалість.

Додержання сільськими радами вимог щодо проведення громадського обговорення відповідно ст. 5 Закону № 157-VIII підтверджується розпорядженнями голів Андріївської сільської ради від 15.05.2017 № 17 та Сергіївської сільської ради № 15 від 26.05.2017, протоколами обговорення № 1 від 17.05.2017, № 2 від 18.05.2017, № 3 від 23.05.2017, № 1 від 31.05.2017, № 2 від 31.05.2017 (а.с.216-228 т.1, 8-16 т.2).

Рішенням 22 сесії VII скликання Андріївської сільської ради від 25.05.2017 № 7/22-368 надано згоду на добровільне об`єднання територіальних громад (а.с.27).

Матеріали справи свідчать, що розпорядженням № 18 від 06.06.2017 утворену спільну групу у відповідності до ст.6 Закону у кількості 6 осіб по 3 від кожної територіальної громади Андріївської сільської ради (с.Андріївка, Варварівка, Новоандріївка) та Сергіївської сільської ради (с.Сергіївка, Роганське) (а.с.229 т.1).

Додержання радами вимог щодо проведення громадського обговорення проекту рішення відповідно ст. 7 Закону № 157-VIII підтверджується розпорядженням Андріївського сільського голови № 19 від 07.06.2017, розпорядженням Сергіївського сільського голови № 20 від 07.06.2017, протоколами громадських слухань № 1 від 12.06.2017, № 2 від 12.06.2017, № 3 від 12.06.2017, № 3 від 08.06.2017, № 4 від 08.06.2017 ( а.с.230-250 т.1, а.с. 1, 17-23 т.2).

Проекти рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад схвалені сесією Сергіївської сільської ради № 7/29-233 від 19.06.2017, Андріївської сільської ради № 7/24-381 від 19.06.2017 (а.с.2, 24 т.2).

Як вбачається з матеріалів справи проекти рішень відповідності до вимог ч.3 ст.7 Закону подані до обласної державної адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

За результатами розгляду проектів надано висновки щодо відповідності проектів Конституції та законам України, які були затверджені розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 14 липня 2017 року №805 (а.с.76-78 т.1).

Сесією Сергіївської сільської ради та Андріївської сільської ради прийняті рішення № 87/31-242 від 19.07.2017 та № 7/31-242 від 19.07.2017 про добровільне об`єднання територіальних громад, яким також схвалено план організаційних заходів щодо добровільного об`єднання (а.с. 3-7, 25-29 т.2).

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується додержання радами вимог Конституції та законів України щодо порядку проведення добровільного об`єднання територіальних громад у тому числі в частині процедури обов`язкового громадського обговорення.

Доказів які б свідчили про порушення вимог законодавства у тому числі Законів №280/97-ВР та № 157-VIII з питань добровільного об`єднання територіальних громад матеріали справи не містять.

Крім того, спірне рішення Андріївської сільської ради вичерпало свою дію шляхом виконання плану організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад та проведенням місцевих виборів 25 жовтня 2020 року.

Таким чином, за відсутністю порушень з боку відповідних рад, у відповідача - Донецької обласної державної адміністрації були відсутні підстави для не надання позитивного висновку з подальшим його затвердженням, у Сергіївської сільської ради та Андріївської сільської ради були відсутні підстави для не надання схвалення відповідного проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушень з боку відповідачів умов та порядку добровільного об`єднання громадян визначеного Законом № 157-VIII, що обумовлює відмову в задоволені позовних вимог в цій частині.

Суд вважає помилковим висновки суду першої інтонації, що оскаржуваним рішенням права позивача порушено не було, з наступних підстав.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 18 червня 2002 року № 12-рп/2002 висловив правову позицію, що питання об`єднання або роз`єднання територіальних громад, виходячи з визначеного положеннями частини першої статті 140 Конституції України поняття "територіальна громада", має вирішуватися з урахуванням відповідного волевиявлення членів цих територіальних громад.

У випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то будь-який з членів таких громад має право оскаржити відповідну дію чи рішення суб`єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.

Верховний Суд зазначає, що для вирішення питання про наявність порушених прав позивачів, а відтак і права на судовий захист, визначальним є визначення належності позивачів до відповідної територіальної громади.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є членом територіальної громади с.Сергіївка, тобто є носієм прав членів відповідної територіальної громади та відповідно має право на оскарження зазначених рішень.

Щодо позовних вимог в частині створення та функціонування Сергіївської сільської ради та Андріївської сільської ради, суд зазначає, що вищезазначені органи місцевого самоврядування зареєстровані відповідно до вимог законодавства. Матеріали справи не містять доказів оскарження їх створення та реєстрації до суду.

Позивач просить встановити статус наявності або відсутності Конституційних повноважень як органу місцевого самоврядування Територіальної громади села Андріївка, створеного у відповідності до статті 143 Конституції України, у суб`єкту підприємницької діяльності суб`єкту господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою Андріївська сільська рада Слов`янського району , встановити правоздатність та дієздатність суб`єкту підприємницької діяльності суб`єктів господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою Андріївська сільська рада Слов`янського району приймати будь які рішення від імені первинного суб`єкта місцевого самоврядування, основного носія його функцій і повноважень Територіальної громади села Андріївка, у відповідності до ст. 1, 3, 5, 7, 8, 13, 14, 21, 22, 38, 39, 55, 68, 140, 142, 143 Конституції України.

Матеріали справи свідчать, що на час надання третій особі відповідей в листопаді - грудні 2019 року ОСОБА_3 обіймав посаду голови відповідної ради, отже у відповідності до вимог законодавства про місцеве самоврядування був уповноважений здійснювати дії від імені відповідної ради.

Щодо повноважень особи на час реєстрації ради та внесення змін до Єдиного державного реєстру, суд зазначає, що реєстрація та зміни до інформації про юридичну особу в реєстрі вносяться на підставі поданої заяви уповноваженої особи, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували неправомірність дій реєстратора при проведені реєстрації ради та подальших змін.

Суд зазначає, що адміністративний суд, в межах повноважень наданих КАС України, не може за результатами розгляду справи встановлювати статус наявності або відсутності Конституційних повноважень як органу місцевого самоврядування у суб`єкту підприємницької діяльності, та встановлювати правоздатність та дієздатність особи, приймати будь які рішення від імені первинного суб`єкта місцевого самоврядування.

За положенням КАС України суд може у разі задоволення позову прийняти рішення про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, а не суб`єкту підприємницької діяльності суб`єктів господарювання приватного права.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів які б свідчили про відсутність у Андріївської сільської ради повноважень на прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно решти доводів апелянта апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, цитуванні положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, однак судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права в частині визначення підстав для відмови в задоволені позову. Тому в цій частині судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись статями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 200/10748/20-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 200/10748/20-а - змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав відмови у задоволені позову, виклавши їх в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 200/10748/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Г.М. Міронова