Справа № 460/9433/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2021 року м. Рівне №460/9433/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; позивача - ОСОБА_2 ; представника відповідача - К.О. Камінської; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність, що полягає у неподанні до Державної фіскальної служби України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу; зобов`язати відповідача скласти і подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, спричиненою захворюваннями, що пов`язані із проходженням служби, відповідно до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до голови комісії з реорганізації в.о. начальника Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою від 29.06.2021, у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності, спричиненої захворюванням, що пов`язане із проходженням служби та надав усі необхідні документи. Проте за результатами розгляду документів позивач отримав лише лист від 30.06.2021 №1292/10/17-97/07-212 про відсутність правових підстав для призначення та виплати ОГД, оскільки 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію»; збереження права на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» у Порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію», передбачено пунктом 15 Розділу XI цього Закону, відповідно до змін, внесених Законом України від 23.12.2015 №900-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей»; постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції; ці нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цією постановою законні підстави відсутні. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що відповідач не допускав протиправної бездіяльності, оскільки у даному випадку не було правових підстав для призначення та виплати позивачу ОГД. Відповідач вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції. Ці нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цією постановою законні підстави відсутні; працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ; на сьогодні проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано; колишім працівникам податкової міліції, втрату працездатності яким встановлено після втрати чинності Закону України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності після 07 листопада 2015 року підстави відсутні. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Відповідь на відзив на заперечення містять аналогічні доводи, які зазначені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 03.08.2021.

Ухвалою суду від 03.08.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання від 03.08.2021 (а.с. 36)) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19.08.2021.

У судове засідання 19.08.2021 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 19.08.2021.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 з 31.07.2004 по 11.05.2021 проходив службу в органах в органах податкової міліції; 11.05.2021 звільнений з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 (через хворобу) - головний державний інспектор сектору роботи з персоналом Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с. 12-14).

Позивач звернувся до голови комісії з реорганізації в.о. начальника Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою від 29.06.2021, у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності, спричиненої захворюванням, що пов`язане із проходженням служби (а.с. 9).

До заяви позивач надав такі документи: Свідоцтво про хворобу №81 від 15.04.2021 (Додаток №11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) - «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (а.с. 17); Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №816548 - група інвалідності - третя з 12.05.2021, причина інвалідності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 15); Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0025551 - ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 60%, дата - 31.05.2021 (а.с. 16).

Головним управлінням ДФС у Рівненській області оформлений лист від 30.06.2021 №1292/10/17-97/07-212, у якому зазначено: Головне управління ДФС у Рівненській області за результатами розгляду заяви від 29.06.2021 повідомляє, що відповідно до статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей, на яких поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію»; 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію»; збереження права на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» у Порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію», передбачено пунктом 15 Розділу XI цього Закону, відповідно до змін, внесених Законом України від 23.12.2015 №900-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей»; постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції. Ці нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цією постановою законні підстави відсутні; працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ; на сьогодні проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано; колишім працівникам податкової міліції, втрату працездатності яким встановлено після втрати чинності Закону України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності після 07 листопада 2015 року підстави відсутні (а.с. 10).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної бездіяльності, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 356.1 статті 256 Податкового кодексу України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон №565-ХІІ) (в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон №565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

При цьому, в пункті 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII установлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України №580-VIII.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, який проходив службу в органі податкової міліції, і якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України №565-ХІІ.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 (далі - Порядок №707).

Однак, 21.10.2015 вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України №850, пунктом 2 якої визначено, що особам, які до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13 лютого 2015 року Закону №208-VІІІ мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади зобов`язувалися у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Отож, у період з 12.03.2015 (дата набрання чинності Закону №208-VIII) до 31.10.2015 (дата набрання чинності Порядку №850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону №565-XII визначав Порядок №707.

У даному випадку інвалідність ІІI групи встановлено позивачу з 12.05.2021, тобто після набрання чинності Законом №208-VIII, а про призначення одноразової грошової допомоги він звернувся 29.06.2021, тобто після набрання чинності Порядком №850.

Оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом №208-VIII, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі статтею 23 Закону №565-XII (в редакції, чинній з 12.03.2015) та відповідно до Порядку №850.

Отже на спірні правовідносини розповсюджується дія Порядку №850, який, відповідно до пункту 1, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктами 7, 8 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Отже, ГУ ДФС, отримавши заяву позивача про виплату йому спірної грошової допомоги від 29.06.2021, а також додані до неї документи, було зобов`язане, у строк та згідно з процедурою, визначеною Порядком №850, скласти висновок щодо виплати вказаної грошової допомоги та подати його до ДФС України разом з матеріалами цієї заяви.

На подану ж позивачем заяву про виплату йому спірної грошової допомоги від 29.06.2021, відповідач повідомив листом про відсутність у нього такого права, й, також, всупереч вимог пункту 8 Порядку №850 не склав висновку щодо виплати такої допомоги і не направив його до ДФС України, разом з матеріалами цієї зави.

Тому у даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків

Виходячи з приписів пункту 9 Порядку №850, суд зазначає, що підставою для вирішення ДФС України питання про виплату позивачу спірної грошової допомоги і прийняття відповідного рішення, є надходження від ГУ ДФС зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів, зокрема, складеному у відповідності до названого нормативно-правового акту висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Однак, ГУ ДФС не склало відповідний висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у строк, розмірі та за процедурою, визначеною Порядком №850, у зв`язку з цим має місце протиправна бездіяльність відповідача.

Тому заявлені позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у неподанні до Державної фіскальної служби України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДФС у Рівненській області скласти і подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, спричиненою захворюваннями, що пов`язані із проходженням служби, відповідно до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За правилами частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що у даному випадку відповідач мав обов`язок скласти відповідний висновок щодо виплати позивачу ОГД та направити його до Державної фіскальної служби України разом з іншими документами для прийняття остаточного рішення.

Тобто зобов`язання відповідача скласти такий висновок не валятиметься втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп, сплачена відповідно до квитанції від 07.07.2021 № (оригінал знаходиться у матеріалах справи).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області, що полягає у неподанні до Державної фіскальної служби України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 за заявою від 29.06.2021.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області скласти і подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, спричиненою захворюваннями, що пов`язані із проходженням служби, відповідно до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Стягнути на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 серпня 2021 року

Суддя К.М. Недашківська