Справа № 554/5683/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 554/5683/17

адміністративне провадження № К/9901/30288/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року за заявою в порядку статті 383 КАС України у справі № 554/5683/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ, третя особа Головне управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій просив суд зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави № 554/5683/17 від 18 жовтня 2017 року з урахуванням позиції, викладеної в постанові Другого апеляційного адміністративного суду № 554/4569/20 від 8 жовтня 2020 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, заяву ОСОБА_1 подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/5683/17 від 18 жовтня 2017 року з урахуванням позиції, викладеної в постанові Другого апеляційного адміністративного суду № 554/4569/20 від 8 жовтня 2020 року повернуто заявнику.

ОСОБА_1 не погодився із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і, посилаючись на неправильне застосування судами в оскаржуваних рішеннях норм матеріального права, порушення норм матеріального права, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог п.1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, заяву повернуто заявнику у зв`язку з тим, що останній звернувся до суду поза межами встановленого законом строку.

Відповідно до пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.

Оскаржуючи судове рішення суду першої інстанції про повернення заяви в порядку статті 383 КАС України та постанови суду апеляційної інстанції, якою таку ухвалу залишено без змін, заявник не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи скаржників, викладені у касаційній скарзі, зводяться до посилань на підстави непогодження з оскаржуваними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Крім того, Суд наголошує, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року заявнику було роз`яснено, що останній має право після повернення йому матеріалів заяви звернутись до суду повторно з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду з цією заявою, надавши відповідні докази, на які він посилається.

Таким чином, аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року за заявою в порядку статті 383 КАС України у справі № 554/5683/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ, третя особа Головне управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець