Справа № 380/3699/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/3699/20
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу-,
В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням суду від 08.07.2021 позовні вимоги задоволено повністю.
- поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на службі в Національній поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП;
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення місячного заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання.
10.08.2021 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Зокрема, просить ухвалити додаткове рішення у справі №380/3699/20, яким визначити розмір стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середньомісячного грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу за період з 08.04.2020 року по 08.07.2021 року.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд зауважує, що, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення в частині визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення згідно з п. 2 ч. 1 ст. 252 КАС України.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Таким чином, суду в цій справі слід вирішити питання виплати позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту вищевказаного Порядку, який є специфічним для вирішення даних спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.
Аналогічний висновок сформовано в постанові Верховного Суду від 19.07.2018, справа № 805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.
Як видно із довідок про доходи від 28.04.2020 №103, №104 нараховане грошове забезпечення позивача за два останні місяці до звільнення складає 23 956 грн, з них: за лютий 2020 року 11 978 грн., 25 коп. (включно з індексації грошового доходу 929 грн., 08 коп.), за березень 2020 року 11,978 грн. 31 коп. (включно з індексації грошового доходу 929 грн., 08 коп.). При цьому, кількість робочих (календарних) днів у лютому 29, а в березні 31.
З огляду на це, середньоденна заробітна плата позивача становить 399, 28 грн. (23 956,56 грн поділити на 60 робочих днів).
Суд зазначає, що періодом вимушеного прогулу позивача є період з 08.04.2020 (оскільки останнім днем роботи позивача було 07.04.2020) по 08.07.2021 включно (день ухвалення судом рішення про поновлення позивача), який становить 457 календарних днів.
Таким чином, за період з 08.04.2020 по 08.07.2021 включно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 182 470 грн 96 коп. (457 календарних днів помножити на 399, 28 грн) з урахуванням сум обов`язкових до сплати податків та зборів.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 246, 248, 252, 256 КАС України, суд -
Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити.
Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/3699/20.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.М. Сакалош