Справа № 380/12087/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року справа № 380/12087/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.

секретар судового засідання Баранська М.Р.,

за участю:

представник позивача Маїк М.Д.,

представник відповідача Водолазський Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, згідно заяви про уточнення позовних вимог від 18.05.2021, просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в не виконанні умов контракту, наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.11.2020 № 414 в частині припинення чинності контракту 30.11.2020;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 при виключенні ОСОБА_1 28.11.2020 згідно наказу № 280 із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення в незабезпеченні в цей день грошовим забезпеченням, компенсацією за речове забезпечення та компенсацією за піднайом житла;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини підполковником Р. Забавою від 28.11.2020 №280 про виключення лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення 28.11.2020 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та компенсацій і виплат за період служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити з 28.11.2020 ОСОБА_1 лейтенанта військової служби за контрактом на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 в списках особового складу частини та всіх видів забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в день ухвалення судового рішення видати новий наказ про виключення ОСОБА_1 лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини, зняття з усіх видів забезпечення та компенсації та виплат за період служби, в якому вказати календарну вислугу років, пільгову вислугу років, присвоєння чергового військового компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки. У випадку задоволення позовних вимог в частині зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та надати ОСОБА_1 вихідних днів за несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2929 року в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні, зобов`язати відповідача видати новий наказ про виключення із списків особового складу частини, знаття з усіх видів забезпечення та компенсації та виплат за період служби, в якому вказати календарну вислугу років, пільгову вислугу років, присвоєння чергового звання, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки - після спливу присуджених судом вихідних днів за несення служби в польових умовах та в зоні ООС;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання вихідних днів та компенсації лейтенанту військової служби за контрактом ОСОБА_1 , заступнику командира роти з морально -психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення з несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2020 в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 лейтенанту військової служби за контрактом заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення грошову компенсацію за несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 року в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2020 в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні, або зобов`язати відповідача нарахувати та надати мені вихідні дні при поновленні на посаді.

Ухвалою від 23.12.2020 суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі.

26.01.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

26.01.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

12.02.2021 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог.

03.03.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву(уточнений).

18.05.2021 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 06.07.2021 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з ним укладено контракт про проходженнгя військової служби у Збройних силах України строкм на 3 роки з 30.11.2017. Проте, згідно оскаржуваного наказу позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 28.11.2020, тобто до закінчення строку дії контракту. Станом на день виключення позивача із списків списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з ОСОБА_1 не проведено всіх необхідних розрахунків. Згоди на виключення зі списків особового складу військової частини до проведення розрахунків позивач не надавав. Вказує, що згідно норм чинного законодавства, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Звертає увагу, що позивача безпідставна не законно виключено зі списків особового складу військової частини до проведення всіх необхідних розрахунків без згоди на такі дії. Окрім того, вказує, що Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не надано позивачу вихідних днів та компенсації за несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2020 в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні.

Представник відповідача заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач виключений із списків Військової частини НОМЕР_1 з 28.11.2020 (у зв`язку із закінченням контракту). Контракт - це особлива форма трудового договору, в якій чітко визначені граничні строки його дії, після яких його дія припиняється. Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено:?грошове забезпечення за листопад 2020 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, винагороду за безпосередню участь в ООС за період, компенсація за неотримане речове майно при звільнені, грошова компенсації за піднайом житла. Окрім того, вказує, що нормативно-правовими актами передбачено надання днів відпочинку за службу у вихідні, святкові та неробочі дні, проте грошова компенсація не передбачена.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

21.09.2017 між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України та громадянином України ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки. Контракт набирає чинності з дня присвоєння первинного військового звання офіцерського складу молодший лейтенант.

Відповідно до витягу із послужного списку ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки з 30.11.2017

19.09.2020 ОСОБА_1 подав до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби.

Відповідно до телеграми кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України Мінітерства оборониУкраїни від 16.11.2020 доведено Військовій частині НОМЕР_1 до відома витяги із наказів командувача Збройних військ Збройних Сил України, зорема, щодо ОСОБА_1 , вказано, що чинність його контракту припиняється 30.11.2020.

Згідно рапорту ОСОБА_1 від 27.11.2020, поданого до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 справи та посаду здав.

Згідно п. 18 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матреірального забезпечення, звільненого наказам командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 № 414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що 28.11.2020 справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області. 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Наказано виплатити щомісячну премію за особливий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження військової служби, компенсацію за неотримане речове майно.

Листом від 10.12.2020 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що грошове забезпечення за листопад 2020 року, індексація, матеріальна допомога, винагорода за безпосередню участь в ООС виплачено 04.12.2020. Грошова компенсація за піднайом житла виплачується у наступному місяці, який іде за місяцем за який здійснюється компенсація, а тому зазначені кошти будуть виплачені у грудні 2020 року, подано заявку на замовлення коштів. Також подано заявку на замовлення коштів грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Вимоги наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.11.2020 № 414 було доведено до військової частини НОМЕР_1 телеграмою Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

Окрім того, ОСОБА_1 14.09.2020 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо надання часу для відпочинку за виконання обов`язків у вихідні, святкові та неробочі дні за час перебування в зоні ООС.

Згідно листа від 23.10.2020 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що документи про у безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, до Військової частини НОМЕР_1 на даний час не надходили.

Не погоджуючись із п. 18 винесеного наказу, діями Військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XI (далі - Закон № 2232-XI) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно частини другої статті 24 Закону № 2232-XI, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно пункту «а» частини 5 статті 26 Закону № 2232-XI контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у мирний час у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до частини дев`ятої статті 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затверджене Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008, визначає порядок проходження громадянами України (військової служби у Збройних Силах України) та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до пункту 242 Положення № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Судом встановлено, що 19.09.2020 ОСОБА_1 подав до Військової частини НОМЕР_1 рапорт щодо звільнення з військової служби. Згідно рапорту ОСОБА_1 від 27.11.2020. поданого до Військової частини НОМЕР_1 він справи та посаду здав.

Суд звертає увагу, що позивач не надав згоду на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення усіх необхідних розрахунків.

Проте, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матреріального забезпечення з 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Листом від 10.12.2020 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що грошове забезпечення за листопад 2020 року, індексація, матеріальна допомога, винагорода за безпосередню участь в ООС виплачено 04.12.2020 Грошова компенсація за піднайом житла виплачується у наступному місяці, який іде за місяцем за який здійснюється компенсація, а тому зазначені кошти будуть виплачені у грудні 2020 року, подано заявку на замовлення коштів. Також подано заявку на замовлення коштів грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Вимоги наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.11.2020 № 414 було доведено до військової частини НОМЕР_1 телеграмою Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

Таким чином, позивача виключено із списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення з 28.11.2020, тобто з дати, яка передує проведенню розрахунків з військовослужбовцем без його згоди на виключення зі списків особового складу військової частини.

Суд звертає увагу, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе лише за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця. Це є певного роду гарантія для військовослужбовця, який звільняється зі служби.

Окрім того, суд вказує, що 21.09.2017 між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України та громадянином України ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки.

Відповідно до витягу із послужного списку ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки з 30.11.2017

Відповідно до телеграми кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України Мінітерства оборониУкраїни від 16.11.2020 доведено Військовій частині НОМЕР_1 до відома витяги із наказів командувача Збройних військ Збройних Сил України, зорема, щодо ОСОБА_1 , вказано, що чинність його контракту припиняється 30.11.2020.

Проте, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 28.11.2020. Тобто, до моменту закінчення контракту, укладеного між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України та громадянином України ОСОБА_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

За встановлених обставин справи, суд вказує, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 в невиконанні умов контракту та наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ від 11.11.2021 № 414 в частині припинення чинності контракту ОСОБА_1 з 30.11.2020; визнання протиправним та скасування п. 18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2020 року №280.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вказує, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

19.09.2020 ОСОБА_1 подав до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби.

Відтак, позивач не бажає продовжувати військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, з метою належного способу захисту прав позивача та з врахуванням встановлених у цій справі обставин щодо передчасності виключення позивача із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання вихідних днів та компенсації лейтенанту військової служби за контрактом ОСОБА_1 , заступнику командира роти з морально -психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення з несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2020 в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 лейтенанту військової служби за контрактом заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення грошову компенсацію за несення служби у відрядженні з 07.05.2020 по 14.09.2020 року в польових умовах з яких з 28.06.2020 по 11.09.2020 в зоні ООС у вихідні, неробочі та святкові дні, або зобов`язати відповідача нарахувати та надати вихідні дні при поновленні на посаді задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

ОСОБА_1 14.09.2020 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо надання часу для відпочинку за виконання обов`язків у вихідні, святкові та неробочі дні за час перебування в зоні ООС.

Згідно листа від 23.10.2020 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що документи про у безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, до Військової частини НОМЕР_1 на даний час не надходили.

Згідно з частинами 4, 6 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для військовослужбовців строкової військової служби і курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів та курсантів вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, навчальних центрів (частин) - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Ці дні згідно з планами, а також вільний від занять час відводяться для відпочинку, проведення культурно-освітньої роботи, спортивних заходів та ігор. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, відповідний час для відпочинку надається командиром (начальником), як правило, протягом наступного тижня. Військовослужбовцям строкової військової служби, курсантам (слухачам) вищих військових навчальних закладів при виконанні обов`язків військової служби у зазначені дні час відпочинку встановлюється відповідним командиром (начальником).

Разом з тим, питання роботи у вихідні та святкові дні регулюються Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 73 КЗпП України робота у святкові (неробочі) дні допускається: на безперервно діючих підприємствах, де припинення роботи неможливе через виробничо-технічні умови; у зв`язку з необхідністю обслуговування населення; у випадках, передбачених ст.71 КЗпП України.

Згідно зі статті 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися за згодою сторін у грошовій формі в подвійному розмірі або наданням іншого дня відпочинку. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами ст. 107 КЗпП України як робота у святкові та неробочі дні. Період для надання іншого дня відпочинку визначається за згодою сторін, але за можливістю - через найкоротший проміжок часу після роботи у вихідний день.

Визначені КЗпП України норми оплати за роботу у вихідні, святкові (неробочі) дні є мінімальними державними гарантіями.

Кодекс законів про працю України регулює відносини працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, але роботодавець може самостійно встановлювати більш високі рівні оплати праці за роботу в такі дні на підставі ст.97 КЗпП України і ст.15 Закону від 24.03.95 № 108/95-ВР «Про оплату праці».

Крім того, для військовослужбовців в даному випадку мають застосовуватись норми ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з п.7 розділу І наказу №260 Міністерства Оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та неробочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується. Відповідно до вищезазначеного наказу грошова компенсація за вихідні, святкові та неробочі дні, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення антитерористичної операції не передбачена.

Отже, основним законом, що регулює відносини військовослужбовців під час проходження служби у Збройних Силах України є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ. Цим Законом не передбачено виплату компенсації за невикористані додаткові відпустки за виконання службових обов`язків у вихідні, святкові та неробочі дні.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були частково, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в невиконанні умов контракту та наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ від 11.11.2021 № 414 в частині припинення чинності контракту ОСОБА_1 з 30.11.2020.

3. Визнати протиправним та скасувати п.18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2020 року №280.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.08.2021.

Суддя Костецький Н.В.