Справа № 280/6198/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 серпня 2021 року Справа № 280/6198/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням двоскладової формули згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без письмової згоди ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком в розмірі фактичних збитків, згідно Закони України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням проведених виплат та в подальшому проводити перерахунки;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Ухвалою суду від 26.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

20.08.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку на подання уточненого адміністративного позову та уточнений адміністративний позов, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням двоскладової формули згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без письмової згоди ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком без застосування двоскладової формули, згідно Закони України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням проведених виплат та в подальшому проводити перерахунки, з врахуванням висновків суду;

стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що уточнена позовна заява подана позивачем до суду 20.08.2021, тобто з порушенням встановленого строку ст. 47 КАС України, у зв`язку із чим суд відмовляє у прийнятті уточненої позовної заяви.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 26.01.2005, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 15.02.2016 року отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія із зниженням загальновстановленого пенсійного віку, що передбачено ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

18.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою перерахувати йому пенсію з моменту призначення, відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796), за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж.

Листом №396/З-9 від 31.10.2018 Правобережне об`єднане УПФУ м. Запоріжжя відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм Закону №1058 та розрахована відповідно до статей 27, 28 вказаного Закону. Крім того, зазначив, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4…. у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, позивачу вказано на відсутність довідки про заробітну плату за період роботи на території радіоактивного забруднення.

Позивач не погодившись з зазначеною відмовою Пенсійного фонду, звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року у справі № 280/5004/18, яке набрало законної сили 01.03.2019, зокрема, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя перерахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01 листопада 2018 року.

18.03.2019 року Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надало позивачу відповідь № 34446/02 про виконання судового рішення, в якій повідомило про проведення перерахунку пенсії з 01.11.2018 року розмір пенсійної виплати склав 6851,07 грн., а саме: 4631,37 грн. - розмір пенсії за віком (12805,51*0,36167 - коефіцієнт страхового стажу); 2048,88 грн. - доплата за понаднормативний стаж 16 років (12805,51*16%); 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧАЕС 2 категорії.

З 01.03.2019 року розмір пенсійної виплати позивача із заробітку 14982,45 грн. складає 7986,71 грн., а саме: 5418,70 грн. - розмір пенсії за віком (14982,45*0,36167 - коефіцієнт страхового сажу); 2397,19 грн. - доплата за понаднормативний стаж 16 років (14982,45* 16%); 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧАЕС 2 категорії.

Згідно відповіді наданої відповідачем 22.01.2020 року № 5/3-1 Дніпровський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) щодо питання, порушеного позивачем при зверненні від 02.01.2020 року щодо перерахунку пенсії згідно п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу з 01.01.2020 року проведено перерахунок пенсії по стажу, розмір при стажі 38 років 2 місяці 25 днів та заробітку 14982,45 грн. який розраховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн. *1,17*3,40174 - коефіцієнт заробітку) склав 8586,01 грн., а саме: 5718,35 грн. - розмір пенсії за віком (14982,45 * 0,38167- коефіцієнт страхового стажу; 2696,84 грн., - доплата за понаднормативний стаж 18 років (14982,45 * 18%); 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧАЕС 2 категорії.

02.04.2021 року відповідач надав відповідь на звернення позивача від 16.03.2021 року та повідомив позивача про проведення перерахунку пенсії з 01.03.2021 року в ході проведення якого відділом перерахунку пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області переглянута пенсійна справа та на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року у справі № 280/5004/18, в якому відсутні зобов`язання в подальшому проводити перерахунки доплати за понаднормативний стаж у разі збільшення заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

При обчисленні пенсії доплата за понаднормативний стаж розраховується із заробітку станом на 01.11.2018 року у розмірі 12805,51 грн.

З 01.03.2021 року розмір пенсії позивача при стажі 38 років 2 місяці 25 днів та заробітку 18459,88 грн. (5426,60 грн.*3,40174 - коефіцієнт заробітку) складає 9521,39 грн., а саме: 7045,58 грн. - розмір пенсії за віком (18459,88 грн*0,38167 - коефіцієнт страхового стажу); 2304,99 грн. - доплата за понаднормативний стаж 18 років (12805,51 грн* 18%); 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧАЕС 2 категорії.

Позивач звернувся до Пенсійного фонду України із скаргою на неправомірні дії відповідача в якій звернув увагу на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду винесеним 27.12.2018 року у справі № 280/5004/18 зобов`язано перерахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону з 01.11.2018 року.

18.06.2021 року Департамент пенсійного забезпечення ПФУ надав відповідь на скаргу позивача в якій повідомив, що позивач отримує пенсію за віком, призначену із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону, розмір якої обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності Закону № 1058.

Зазначено, що Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.11.2018 з урахуванням понаднормативного стажу роботи відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії заявника. Розмір пенсії обчислено відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058, як передбачено статтею 56 Закону № 796.

Позивач також зазначає, що відповідач без його бажання та відповідної заяви здійснив протиправний перерахунок, про що склав відповідне рішення №10 від 11.06.2021 року в якому застосував двоскладову формулу та встановив обмеження у частині розміру пенсії.

Так, згідно рішення №10 від 11.06.2021 позивач з 01.03.2021 отримує пенсійну виплату у розмірі 3259,00 грн.

Позивач не погодившись з перерахунком пенсії який був проведений відповідачем, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Приписами ч.2ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2статті 56 Закону №796-XIIв редакції до 11.10.2017 встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до частини 2статті 56 Закону №796-XII(в редакції з 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 2статті 27 Закону №1058-IVза бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Нормами частини 2статті 56 Закону №796-XII, яка діяла до 11.10.2017 так і в редакції після 11.10.2017, визначене право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до категорій 1,2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку. При цьому, редакція зазначеної норми до 11.10.2017 передбачала пільгове нарахування понаднормового стажу без умови призначення пенсії на умовах частини 2статті 27 Закону №1058-IV.

Суд звертає увагу на те, що пенсія позивачу була призначена до внесення змін до закону, які передбачили цю умову (тобто до 11.10.2017 року), відтак попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без обов`язкової умови призначення пенсії на підставі ч. 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, у Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" №2148-VIII від 03.10.2017 року відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності цими змінами.

Відтак, зазначені зміни стосуються лише тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення таких змін до закону.

Оскільки пенсія позивачу не призначалась вперше, а підлягала перерахунку, тому на неї не поширюється вказана умова. Зазначені висновки суду відповідач повинен врахувати під час перерахунку пенсії позивачу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що до аналогічних висновків дійшов Запорізький окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 27.12.2018 у справі №280/5004/18, яке набрало законної сили, за участі тих самих сторін. Цим рішенням за позивачем підтверджене право на перерахунок її пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції закону, яка діяла до 11.10.2017 року.

Зважаючи на це, суд вважає, що відповідач під час проведення перерахунку пенсії позивача безпідставно застосував так звану "двоскладову формулу" для обчислення пенсії, яка до позивача жодного відношення не має, оскільки пенсія йому не призначалась, а перераховувалась. Відповідач неправомірно звузив право позивача на соціальний захист, встановлений законом, реалізація якого попередньо вже була захищена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Таким чином суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення і своїх дій, відтак позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача в подальшому проводити перерахунки, суд зазначає, що право звернення до суду виконає у фізичних та юридичних осіб у разі порушення їх прав та інтересів, тобто фізичні та юридичні особи позбавлені права звертатися до суду з вимогами наперед.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити та звернути увагу відповідача, що право на перерахунок позивач не втрачає і після прийняття рішення судом, а відповідач позбавлений можливості на власний розсуд змінювати або позбавляти прав позивача які встановлені на законодавчому рівні.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. […] Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Позивач у позові зазначив, що через душевні страждання, триваючі порушення його конституційних та конвенційних прав, він має право на відшкодування йому за рахунок держави моральної шкоди, та просить суд стягнути її у розмірі 50 000,00 гривень.

Разом з тим, суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Проте, позивач не виконав свого обов`язку щодо доказування та не надав суду жодного доказу на підтвердження моральних страждань, а також не надав жодного обґрунтування щодо заявленого розміру моральної шкоди та доказів того, що саме така сума є співмірною із завданою шкодою.

Оскільки під час розгляду справи позивачем не надано належних доказів заподіяння йому неправомірними та винними діями відповідача шкоди, що є необхідною умовою відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б повністю спростували доводи позивача, не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 4500,00 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, між позивачем та АО «Юрлюкссервіс» укладено договір №34/18 про надання правової допомоги від 01.01.2018.

Відповідно до акту завершення етапу робіт за договором про надання правової допомоги від 14.07.2021 позивач отримав правову допомогу яка полягала у: Аналіз документів та складання адміністративного позову -4 год.- 3000,00 грн.; відповідь на відзив-1500,00 грн.

Згідно розрахунку суми судових витрат від 14.07.2021 у справі позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 14.07.2021.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з підготовкою позовної заяви та інших документів є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням двоскладової формули згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.11.2018 року пенсію із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, згідно з вимогами ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній станом на час призначення позивачу пенсії (до внесення змін Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII) без застосування двоскладової формули, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 25.08.2021.

Суддя О.В. Конишева