Справа № 640/6242/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Київ № 640/6242/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» (далі - позивач, ТОВ «НАШ 365») з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - відповідач, Національна рада) про визнання протиправним та скасування рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12.02.2021 № 100 «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки TOB «НАШ 365», м. Київ (HP №01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Національною радою всупереч положенням Інструкції та Регламенту прийняте необґрунтоване рішення про призначення позапланової безвиїзної перевірки, яке є за своїм змістом невмотивованим втручанням в діяльність позивача. В оскаржуваному рішенні відповідачем не взято до уваги те, що наведені вислови запрошеної до програми особи є оціночними судженнями, в результаті чого Національною радою було зроблено неправильні висновки. Крім того, позивач зазначив, що Національною радою всупереч положенням Інструкції без дослідження належних доказів ознак порушення було прийняте необ`єктивне рішення про призначення позапланової виїзної перевірки, з огляду на те, що будь-які документи, зокрема акти моніторингу Національною радою не досліджувались, акт перевірки та запис моніторингу до оскаржуваного рішення не долучено.

На думку позивача, відповідачем зроблено необґрунтований висновок без посилання на належні докази та норми законодавства щодо порушення позивачем вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», тому призначення позапланової виїзної перевірки позивача є незаконним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Представником Національної ради подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Водночас, наголосив, що у відповідача було достатньо вагомих підстав для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема, виявлення ознак порушення під час здійснення моніторингу є законною підставою для призначення позапланової перевірки, тому відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а саме Національною радою в повному обсязі дотримано вимог Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.

Не погоджуючись з доводами, викладеними представником відповідача у відзиві на позовну заяву, представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідачем не наведено належних обґрунтованих заперечень щодо правових підстав позову та він не містить посилань на допустимі докази або правові норми, які спростували б твердження позивача.

Представником відповідача подано заперечення, в яких останній, категорично не погоджується з доводами та аргументами позивача, а посилання останнього на відсутність документів, які стали підставою для призначення перевірки вважає лише суб`єктивними припущеннями. При цьому, перевірити наявність ознак порушення вимог чинного законодавства можливо лише шляхом проведення перевірки. Тому відповідач вважає доводи позивача, викладені у позові, необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «НАШ 365» є юридичною особою, якій Національна рада видала ліцензію на мовлення серії HP №01544-м від 08.11.2019 (супутникове (телебачення), логотип: «НАШ»), строком дії до 08.11.2029.

Рішенням Національної ради від 12.02.2021 № 100 «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки TOB «НАШ 365», м. Київ (HP №01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)» призначено позапланову безвиїзну перевірку діяльності TOB «НАШ 365» з метою перевірки дотримання вимог:

абзацу четвертого частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Не допускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті);

пунктів а), в) та з) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію; не поширювати матеріали, які порушують презумпцію невинуватості підозрюваного, обвинуваченого або упереджують рішення суду);

частини першої статті 28 Закону України «Про інформацію» (Інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами , суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21.12.1993 №3759-ХІІ регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.

Дія цього Закону поширюється на відносини між суб`єктами діяльності в галузі телебачення і радіомовлення незалежно від їхньої форми власності, мети створення, виду статутної діяльності, а також від способу розповсюдження телерадіопрограм та передач, розрахованих на масове приймання споживачами (ч.1 статті 2 Закону).

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 №538/97-ВР Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Статтями 13 та 14 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено, що Національна рада наділена наглядовими та регуляторними повноваженнями щодо дотримання телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляд за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.

Приписами статті 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює офіційний моніторинг телерадіопрограм, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення та застосовує в межах своїх повноважень санкції відповідно до закону.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

В межах здійснення цих повноважень Національна рада має право приймати рішення про проведення перевірок у встановленому законодавством порядку.

Реалізація наглядових повноважень Національної ради здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 № 115, зареєстрованого в Міністерств юстиції України 24.02.2012 за № 313/20626 (у редакції рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 09.11.2017 № 2127) (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції акт моніторингу - службовий документ, складений уповноваженою особою Національної ради, в якому відображаються результати моніторингу; моніторинг - комплекс заходів, спрямованих на фіксацію і аналіз мовлення або програмної послуги, який здійснюється шляхом запису, перегляду (прослуховування) телерадіопрограм, що розповсюджуються ліцензіатами.

Пунктом 1 розділу II Інструкції передбачено, що об`єктами моніторингу є телерадіопрограми, які транслюються (ретранслюються) на території України, та телерадіопрограми, що надаються у складі програмної послуги.

Відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).

Безвиїзна перевірка - позапланова перевірка ліцензіата уповноваженими особами Національної ради, що не передбачає проведення перевірки за місцезнаходженням ліцензіата.

Отже, до повноважень Національної ради, як контролюючого органу, належить прийняття рішення про проведення, зокрема, позапланових безвиїзних перевірок.

Пунктом 3 розділу III даної Інструкції чітко визначені підстави для здійснення позапланових перевірок, серед яких, зокрема, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.

Згідно з пунктом 4 розділу II Інструкції моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає:

запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм;

перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм;

аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу;

зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).

Тобто, пункт 4 розділу II Інструкції передбачає складові елементи моніторингу, у тому числі аналіз отриманих даних, однак не містить вимоги щодо зазначення такого аналізу безпосередньо в акті моніторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, при здійсненні моніторингу мовлення TOB «НАШ 365» зафіксовано пряму трансляцію ІНФОРМАЦІЯ_1 передачі «Марафон» (тема для обговорення: «ІНФОРМАЦІЯ_2», ведучі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; учасник передачі: ОСОБА_4) та повтор передачі ІНФОРМАЦІЯ_3.

Аналіз отриманих даних полягав у вивченні та виокремленні з трансльованого прямого ефіру TOB «НАШ 365» окремих висловлювань, що мають ознаки порушення Законів України «Про телебачення і радіомовлення», «Про інформацію».

За результатами моніторингу складено акт моніторингу телерадіопрограми TOB «НАШ 365», м. Київ, ліцензія на мовлення HP № 01544-м від 08.11.2019.

Згідно з пунктом 2 розділу II Інструкції уповноваженими особами, які здійснюють моніторинг, є: представники Національної ради в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, працівники секретаріатів представників Національної ради, а також працівники відповідних структурних підрозділів Національної ради, до посадових обов`язків яких належить здійснення моніторингу.

Згідно матеріалів справи, моніторинг ефіру TOB «НАШ 365» за ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснено т.в.о. начальника відділу моніторингу ОСОБА_5

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» працівники апарату Національної ради є державними службовцями.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях.

Також варто наголосити, що до наглядових повноважень Національної ради статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» віднесено, зокрема: офіційний моніторинг телерадіопрограм; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства України щодо частки національного аудіовізуального продукту; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями, які здійснюють радіомовлення, вимог законодавства України щодо часток пісень (словесно-музичних творів) державною мовою та офіційними мовами Європейського Союзу в обсязі пісень, поширених протягом доби, а також протягом часових проміжків, визначених законом; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями, які здійснюють радіомовлення, вимог законодавства України щодо обсягу ведення передач державною мовою.

Враховуючи специфіку регулювання сфери телебачення і радіомовлення, а також статус, завдання і повноваження, якими наділено регулятора у даній галузі, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що здійснення моніторингу є одним з основних повноважень Національної ради і відповідно акт моніторингу, який складається уповноваженою особою Національної ради, може бути належним і допустимим доказом наявності чи відсутності в ефірі будь-якого ліцензіата ознак того чи іншого порушення.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними доказами, суд відхиляє доводи позивача про те, що на час проведення засідання були відсутні акт перевірки та запис моніторингу.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що акт моніторингу ефіру TOB «НАШ 365» за ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 складено уповноваженою особою Національної ради у передбачений законом спосіб.

Слід відмітити, що конкретна форма акту моніторингу телерадіопрограм не затверджена жодним нормативно-правовим актом.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції в акті моніторингу телерадіопрограм телерадіоорганізації зазначають: найменування телерадіоорганізації; номер ліцензії; технічні параметри мовлення; вихідні дані (логотип, позивні); дату мовлення ліцензіата, що є предметом моніторингу; час початку програм (передач) (за необхідності); елементи програмного наповнення (за необхідності); назву програм (передач) (за необхідності); мову програм (передач) (за необхідності); жанр (тип) програм (передач) (за необхідності); програми (передачі) власного виробництва (за необхідності); національний/іноземний аудіовізуальний продукт (за необхідності); хронометраж програм (передач) (за необхідності); посаду, прізвище та ініціали уповноваженої особи, яка здійснила моніторинг; дату складання акта моніторингу; іншу інформацію залежно від предмета та виду моніторингу.

Дослідивши зміст акту моніторингу ефіру TOB «НАШ 365» за ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3, суд зазначає, що останній містить: найменування телерадіоорганізації: ТОВ «НАШ 365»; номер ліцензії: HP № 01544-м від 08.11.2019; технічні параметри мовлення: супутниковий ретранслятор - «ASTRA-4A», орбітальна позиція - 5 градусів Сх.д., частота прийому - 12284,0 МГц, символьна швидкість - 27500 Ксимв./сек., коефіцієнт кореляції помилок (FEC) - ѕ, поляризація - лінійна вертикальна, умови розповсюдження програм - у відкритому вигляді, дату мовлення ліцензіата, що є предметом моніторингу: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; час початку програми у відповідному розділі; елементи програмного наповнення, які вказані у розділі «Примітки»; назву, мову, жанр (тип) програми (передачі); інформацію про програму власного виробництва та національний/іноземний аудіовізуальний продукт; хронометраж програм (передач), зазначений у розділі «Довжина»; посаду, прізвище та ініціали уповноваженої особи, яка здійснила моніторинг: т.в.о. начальника відділу моніторингу А.Ложечніков; дату складання акта моніторингу: 11.01.2021.

Таким чином, акт моніторингу ефіру позивача за ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 містить всі передбачені Інструкцією реквізити, інформацію про програму та інформацію про особу, яка провела такий моніторинг.

Також Національною радою виконано вимоги щодо необхідності посилання в акті на норму чинного законодавства України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії.

Щодо вимоги зазначати в рішенні обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин та конкретизації яке саме висловлювання містить ознаки порушення, суд зазначає, що Національною радою у рішенні від 12.02.2021 № 100 конкретно вказано, які саме висловлювання під час здійснення моніторингу містять ознаки порушення чинного законодавства з посиланням на відповідні норми законів.

Також суд звертає увагу, що до наглядових повноважень Національної ради статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» віднесено, зокрема: офіційний моніторинг телерадіопрограм; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення.

Отже, законодавством чітко визначено здійснення Національною радою нагляду, у тому числі шляхом здійснення моніторингу та проведення перевірок.

В силу положень частин першої-третьої статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада, в межах своїх повноважень, приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Згідно статті 23 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради.

Відповідно до Регламенту Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради від 29.04.2015 № 581 (далі - Регламент) матеріали до проектів рішень містять інформацію, достатню для всебічного та повноцінного розгляду питання на засіданні Національної ради.

Проекти рішень, що виносяться на розгляд Національної ради структурними підрозділами апарату Національної ради, реєструються відділом організаційної роботи.

Розгляд питання починається з виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається.

Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної ради та членів Національної ради.

Головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається.

У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень.

Згідно частини п`ятої статті 7 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» член Національної ради має право, зокрема, пропонувати для включення до порядку денного засідання Національної ради питання, що належать до її компетенції.

Розділом 3 Регламенту передбачено процедуру підготовки проектів рішень та матеріалів до них на засідання Національної ради.

Пунктом 3.3.3 Регламенту визначено, що проект рішення, підготовлений структурним підрозділом апарату Національної ради та завізований членом Національної ради, реєструється відділом протокольно-організаційної роботи.

Згідно з пунктом 3.3.6. Регламенту матеріали до проектів рішень повинні містити інформацію, достатню для всебічного та повноцінного розгляду питання на засіданні Національної ради.

Відповідно до пункту 3.3.11 Регламенту підготовлені для розгляду на засіданні Національної ради проекти рішень та матеріали до них мають бути надані для ознайомлення голові Національної ради, членам Національної ради не пізніше ніж за три робочих дні до дати проведення засідання. У виняткових випадках проекти рішень можуть надаватися безпосередньо на засіданні Національної ради.

Як вбачається зі змісту пункту 3.5.5. Регламенту, розгляд питання починається з виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається. Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної ради та членів Національної ради.

Пунктом 3.5.6. Регламенту передбачено, що головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається. У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Згідно з доводами відповідача відповідно до вищевказаних норм Регламенту проект оскаржуваного рішення Національної ради підготовлено в установленому порядку та надано його членам Національної ради разом з матеріалами, що стосуються його прийняття, в тому числі й акт моніторингу та запис телепрограми, які завчасно до засідання дослідили ці докази.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу із протоколу № 5 засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12.02.2021 член Національної ради ОСОБА_3 проінформував по суті питання, що моніторингом супутникового мовлення TOB «НАШ 365» зафіксовано пряму трансляцію телепередачі «Марафон», в якій поширювані висловлювання містять ознаки порушення Законів України «Про телебачення і радіомовлення» та «Про інформацію». Також запропоновано проект рішення «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки діяльності TOB «НАШ 365», м. Київ (HP № 01544-м від 08.11.2019).

Відповідно до витягу із протоколу № 5 на голосування поставлено проект рішення «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки TOB «НАШ 365», м. Київ (HP № 01544-м від 08.11.2019) (логотип: «НАШ») та одноголосно (8 голосів «ЗА») вирішено призначити позапланову безвиїзну перевірку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши витяг з протоколу засідання, судом встановлено, що проект рішення та матеріали до нього були надані членам Національної ради, досліджені, за результатами одноголосно вирішено призначити позапланову виїзну перевірку.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що членами Національної ради при прийнятті рішення не досліджувалися докази ознак порушень ним вимог законодавства.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані: обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення відображено зміст акта моніторингу позивача за ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_3, в якому зафіксовано пряму трансляцію передачі «Марафон» (тема для обговорення: «ІНФОРМАЦІЯ_2», ведучі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; учасник передачі: ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1 та повтор передачі ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні містяться дані щодо ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства, підтверджені актом моніторингу, який є належним доказом на підтвердження обставин, з настанням яких у Національної ради виникли повноваження для прийняття рішення про призначення перевірки позивача.

Отже, Національна рада з дотриманням установленої процедури прийняла оскаржуване рішення за наявності для цього визначених законом підстав.

Суд також зазначає, що системний аналіз положень Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Закону України «Про телебачення і радіомовлення» дає змогу дійти висновку, що Національна рада є конституційним, постійно діючим, колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює, зокрема, офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення Національної ради прийняте з метою реалізації законних повноважень щодо нагляду за дотриманням ліцензіатом умов ліцензій та недопущення порушення законодавства про телебачення і радіомовлення, відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», у спосіб, визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи позивача про невиправдане втручання відповідача у діяльність останнього як засобу розповсюдження інформації та намагання застосувати щодо нього обмежувальні заходи.

Що стосується самої суті висловлювань, в яких відповідач вбачає ознаки порушення ліцензіатом вимог законодавства, то висновок відповідача в оскаржуваному рішенні про наявність таких ознак не є тотожним його висновку про порушення позивачем вимог законодавства. За результатами моніторингу позивача за ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 Національною радою зафіксовано лише ознаки порушення законодавства у сфері телебачення і радіомовлення, а не зафіксовано факт порушення.

Висновок про порушення позивачем вимог законодавства може бути складений Національною радою лише за результатами перевірки позивача, проведеної на підставі оскаржуваного наказу.

Здійснення судом оцінки висловлювань осіб, викладених в оскаржуваному рішенні, на предмет їх відповідності вимогам законодавства, виходить за межі даного спору та стосується повноважень Національної ради, які вона може реалізувати в ході перевірки позивача на підставі оскаржуваного наказу.

Таким чином, оскаржуваний наказ виданий Національною радою в межах повноважень та відповідно до законодавства і не порушує права та інтереси позивача, тому підстави для визнання його протиправним і скасування відсутні.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Позивачем у справі не наведено обґрунтованих тверджень щодо того, яким чином оскаржуване рішення порушує права позивача, тобто породжує, змінює або припиняє його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, отже є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ 365» (01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101А, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко