Справа № 640/15722/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій (повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженню № 64403306 з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження та із виключенням запису про триваюче виконавче провадження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по виконавчому провадженню № 64403306);

- зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ стягувану по виконавчому провадженню № 64403306 з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження та виключити запис з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості по виконавчому провадженню № 64403306 відносно боржника ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2021 року позовну заяву повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції порушено положення процесуального закону при поверненні позовної заяви у справі, порушивши права та законні інтереси апелянта, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Розгляд апеляційної скарги проведено у порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, шляхом подання до суду копії належним чином засвідчених документів виконавчого провадження № 64403306 для підтвердження існування вказаного виконавчого провадження та для підтвердження факту, що позивач є стороною вказаного виконавчого провадження.

На виконання вимог вказаної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, де зазначено, що через карантинні обмеження, які запроваджені на території України, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції Подільський РВ ДВС у місті Києві не здійснює прийом громадян, а тому, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не зміг ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Наразі копії документів виконавчого провадження № 64403306 у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб відсутні, а тому з об`єктивних причин Фонд не може надати їх суду.

З урахуванням викладеного вище, позивач просив суд відкрити провадження у справі та витребувати у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 64403306.

Оцінюючи вищенаведені доводи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд першої інстанції аргументовано вказав, що ненадання позивачем постанов спірного виконавчого провадження, позбавляє суд можливості перевірити основні питання встановлення яких необхідне для відкриття провадження у справі, а саме: дотримання позивачем строку звернення до суду; підсудність даної справи саме Окружному адміністративному суду міста Києва; необхідний склад учасників справи.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на те, що позивач обґрунтовуючи ненадання матеріалів виконавчого провадження, дії та бездіяльність, в якому є предметом спору, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався за отриманням таких матеріалів до відповідача та отримав відмову, або вживав інших заходів, спрямованих на виконання вимог суду.

Суд першої інстанції, оцінюючи наявність підстав для відкриття провадження у справі обґрунтовано зазначив, що у випадку, якщо спірне виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документу, виданого районним судом, така справа в силу приписів частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", підсудна відповідному районному суду, а не Окружному адміністративному суду міста Києва.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з пп.2 п.3 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09 грудня 2020 року, з 17 червня 2021 року на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, тобто обмеження, які діяли на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом були послаблені на момент отримання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, на переконання колегії суддів, зазначена обставина дозволяла позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановленому порядку, адже судом першої інстанції було надано п`ятиденний строк на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2021, врученої позивачу лише 22.06.2021.

Натомість, всупереч пропозиції суду першої інстанції щодо усунення недоліків позовної заяви, позивач обмежився констатацією неможливості виконати такі вимоги, пославшись на запровадження карантинних обмежень, без вжиття жодних заходів з метою отримати документи виконавчого провадження № 64403306.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів погоджується з тим, що оскільки недоліки, які не були усунуті позивачем позбавляли суд попередньої інстанції можливості відкрити провадження у справі, останній дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka And Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Відтак, зважаючи на те, що апелянтом при зверненні з позовною заявою до суду не було усунуто недоліки позовної заяви, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

О. М. Ганечко