Справа № 640/23397/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 серпня 2021 року місто Київ № 640/23397/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доЦентральної виборчої комісії, Львівської міської територіальної виборчої комісії Львівського району Львівської області, Львівської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Должанської Жанни Вікторівни
провизнання протиправними та та скасування постанов від 08.08.2020 №160, від 19.11.2020 №147, визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, визнання протиправними та скасування ухвал, встановлення наявності компетенції, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центральної виборчої комісії, Львівської міської територіальної виборчої комісії Львівського району Львівської області, Львівської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Должанської Жанни Вікторівни, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії №160 від 08 серпня 2020 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року" щодо призначення на неділю, 25 жовтня 2020 року, перших виборів депутатів Львівської міської ради Львівського району Львівської області і Львівського міського голови Львівського району Львівської області у Львівській міській територіальній громаді в частині Малехівської територіальної громади (Жовківський район) Львівської області;

- визнати протиправною та скасувати постанову Львівської міської територіальної виборчої комісії Львівського району Львівської області від 19.11.2020 №147 (із змінами внесеними постановою Львівської міської територіальної виборчої комісії Львівського району Львівської області від 22.11.2020 №157) в частині, що стосується Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області;

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію (державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу) державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради - Должанська Жанни Вікторівни, проведену 15.12.2020 о 12:37:23 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області;

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №6 від 29.12.2020 "Про функціонування Львівської міської територіальної громади" в частині Малехівської територіальної громади (Жовківський район) (с. Малехів);

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №7 від 29.12.2020 "Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради" в частині Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області (с. Малехів);

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації) державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради - Должанська Жанни Вікторівни, проведену 05.01.2020 о 16:49:28 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області;

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №1084 від 08.07.2021 "Про затвердження передавального акта Малехівської сільської ради";

- зобов`язати Львівську міську раду повернути Малехівській сільській раді усе, що передбачено передавальним актом Малехівської сільської ради, який затверджено ухвалою Львівської міської ради №1084 від 08.07.2021;

- встановити наявність повноважень (компетенції) у сільського голови Малехівської територіальної громади - ОСОБА_2 та Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області передбачених чинним законодавством України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2021 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачеві.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони керівнику Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області Садовому Андрію Івановичу, голові комісії з припинення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області (ліквідатор) - Алєксєєвій Наталії Ігорівні та їх представникам, а також іншим особам зі складу комісії з припинення Малехівської сільської ради подавати до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань заяву про державну реєстрацію припинення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області в результаті її реорганізації;

- зупининення дії пункту 5.4 ухвали Львівської міської ради №7 від 29.12.2020 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради» в частині Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області;

- зупинення дії пункту 1 ухвали Львівської міської ради №1084 від 08.07.2021 «Про затвердження передавального акта Малехівської сільської ради».

Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/1545/19 наголосив на тому, що підстави забезпечення позову є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також із зазначенням висновку про те, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

У постанові від 25 березня 2020 року у справі №240/9592/19 Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. У свою чергу співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 640/110/20, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта. Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, в обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник (позивач) зазначив про те, що невжиття вказаних заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також може ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, на думку заявника (позивача), очевидними є ознаки протиправності вказаних рішень суб`єктів владних повноважень, що є предметом його позову, оскільки останні прийняті на виконання та є похідними від розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області», яке визнано протиправним та скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №640/14698/20, що набрало законної сили 30.06.2021р.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову разом із доданими до неї матеріалами, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Наявність ознак правомірності чи неправомірності окремих положень прийнятих Львівською міською радою ухвал від 29.12.2020 №7 та від 08.07.2021 №1084 може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

При цьому, на переконання суду, звернення з даною заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі є передчасним.

При цьому суд зазначає, що задоволення заяви про забезпечення з підстав, викладених в заяві про забезпечення позову у справі №640/23397/21 є попереднім рішенням у даній справі без встановлення всіх обставин, що мають значення для вирішення спору, що не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.

Рахом з тим, окрім зазначено, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Наведені заявником доводи й аргументи підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, а тому не є достатніми та переконливими для висновку про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам боржника та не можливості їх відновлення прийнятим судом рішенням та як наслідок необхідності застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з поверненням позовної заяви відповідно до ухвали суду від 26.08.2021, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №640/23397/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.