Справа № 640/13151/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 серпня 2021 року справа №640/13151/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доМіністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач, МВС України)
про1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у розгляді висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу; 2) зобов`язання відповідача розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно повернув документи, надіслані Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ для призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

На думку позивача, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, розгляд заяви і документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям МВС України відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), повернення документів на доопрацювання не передбачено та, обґрунтовуючи свою позицію, посилається практику Верховного Суду.

Ухвалою від 17 травня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/13151/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 14 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва задовольнив клопотання позивача про виправлення описки; виправив описку, допущену в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року, виключивши з ухвали пункт 3 резолютивної частини.

В матеріалах справи докази надання відповідачем відзиву на позовну заяву відсутні, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 15 жовтня 2015 року №873 о/с «Щодо особового складу» старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України 15 жовтня 2015 року.

Згідно із направленням Головного управління МВС України в м. Києві від 12 грудня 2019 року №1/1390-Кр позивач направлений на огляд до військово-лікарської комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» для визначення причинного зв`язку захворювань.

В постанові медичної (військово-лікарської) комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» від 09 січня 2020 року №2/20 зазначено, що захворювання старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , «ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

Головним управлінням МВС України в м. Києві позивач 13 травня 2020 року направлений для проходження медико-соціальної експертної комісії для встановлення втрати працездатності у відсотковому відношенні.

Головним управлінням МВС України в м. Києві позивачу також надане направлення від 13 травня 2020 року№1/549 Пу на медико-соціальну експертну комісію міста Києва для визначення наявності групи інвалідності у позивача та причинного зв`язку інвалідності.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 11 серпня 2020 року серії 12ААА №038653 ступень втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 70%, причиною втрати професійної працездатності є «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією від 11 серпня 2020 року серії 12ААБ №437764 під час первинного огляду позивачу з 04 вересня 2020 року встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Позивач звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві із заявою від 13 серпня 2020 року про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги, до якої додав: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 11 серпня 2020 року серії 12ААА №038653, копію виписки з акта огляду МСЕК від 11 серпня 2020 року серії 12ААБ №437764, постанову медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по місту Києву» від 09 січня 2020 року №2/20, копію паспорта та копію ідентифікаційного коду.

Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві листом від 10 вересня 2020 року №1/987-Пу повідомила позивача, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги, які були направлені для прийняття рішення до МВС України, повернуті на доопрацювання, оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, що унеможливило прийняття рішення про призначення грошової допомоги згідно із Порядком.

Позивач подав до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві заяву від 20 жовтня 2020 року, в якій просив долучити до раніше поданих документів для виплати одноразової грошової допомоги лист Спеціалізованої кардіологічної МСЕК №2 Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 13 жовтня 2020 року №58/17, до якої долучив зазначений лист.

Листом від 20 січня 2020 року Головне управління МВС України в м. Києві повідомило позивача, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги, які були направлені для прийняття рішення до МВС України, повернуті на доопрацювання у зв`язку з тим, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пунктів 10 та 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Позивач втретє подав до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві заяву від 20 жовтня 2020 року, в якій просив долучити до раніше поданих документів для виплати одноразової грошової допомоги лист Спеціалізованої кардіологічної МСЕК №2 Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 02 лютого 2020 року №13/17, до якої додав лист від 02 лютого 2020 року №13/17.

Головне управління МВС України в м. Києві листом від 05 березня 2020 року повідомило позивача, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги, які були направлені для прийняття рішення до МВС України, повернуті на доопрацювання у зв`язку з тим, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пунктів 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю , до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання пов`язані з виплатою одноразової грошової працівнику міліції регламентував Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ.

Частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07 листопада 2015 року Закон України «Про міліцію» втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Абзацом 3 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, який проходив службу в органі внутрішніх справ, і якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням цієї служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію».

Такий підхід щодо застосування норм права реалізовано Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07 березня 2018 року у справі №464/5571/16-а, від 21 червня 2018 року у справі №822/31/18 та від 28 серпня 2018 року у справі №804/6297/17.

Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року прийняв постанову №850, якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі по тексту - Порядок № 850).

Згідно із пунктом 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Пунктом 9 Порядку №850 передбачено, що Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Підстави для відмови у виплаті грошової допомоги встановлені пунктом 14 Порядку №850, а саме, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, зокрема, якщо інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

З аналізу зазначених норм вбачається, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям МВС України відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги). Неприйняття жодного рішення свідчить про недотримання МВС України встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Крім того, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства Порядком №850 не передбачено, а тому суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечать зазначеним вище нормам.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №822/1579/17, від 19 лютого 2019 року у справі №802/498/18-а та від 05 лютого 2020 року у справі №580/103/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд встановив, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії від 11 серпня 2020 року серії 12ААБ №437764 під час первинного огляду позивачу з 04 вересня 2020 року встановлена друга група інвалідності (захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

На підставі вказаних вище обставин, позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у місті Києві із заявою/рапортом про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Ліквідаційною комісією Головного управління МВС у місті Києві матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги неодноразово направлялися для прийняття рішення до МВС України, проте, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повертав матеріали про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, у зв`язку із наявністю недоліків у поданих позивачем документах.

Як вище зазначив суд, розгляд заяви, доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги та висновку керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції щодо виплати грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), а, отже, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином не розглянуто документи позивача, зокрема, висновок щодо виплати йому грошової допомоги.

При цьому, суд зазначає, що листи Департаменту фінансово-облікової політики МВС про повернення матеріалів на доопрацювання не є належними рішеннями в розумінні пункту 9 Порядку №850, оскільки не містять підстав та мотивів відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, повертаючи документи на доопрацювання, ухиляється від розгляду висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняття рішення, віднесеного до його компетенції відповідно до пункту 9 Порядку №850, а, отже, фактично відмовляє позивачу у розгляді висновку про призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги, а тому наявні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача, щодо відмови у розгляді висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язання відповідача розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у розгляді висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10; ідентифікаційний код 00032684).

Суддя В.А. Кузьменко