Справа № 240/17398/20
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17398/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Р.М. Суддя-доповідач - Граб Л.С.

26 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мирославель-Агро" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мирославель-Агро" (далі СТОВ "Мирославель-Агро") звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (ГУ ДПС у Житомирській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення ГУ ДПС в Житомирській області від 01.07.2020 року № в сумі 299 835, 66 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного ДПС в Житомирській області від 01.07.2020 року № в сумі 299 835, 66 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Управління посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Так, в апеляційній скарзі зокрема зазначено, що виправлення раніше допущеної помилки у податкових накладних здійснюється шляхом складання рахунку коригування до податкової накладної, а не шляхом складання розрахунку коригування та реєстрації нової податкової накладної з метою виправлення описки.

При цьому апелянт послався на постанову Верховного Суду від 23.07.2019 по справі № 816/955/18, у якій суд дійшов висновку, що дотримання встановлених строків реєстрації податкових накладних продавцем є безумовним та визначальним відповідно до абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України обов`язком платника податку.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців СТОВ "Мирославель-Агро" зареєстроване як юридична особа з 12.01.2011 року із здійсненням основного виду діяльності 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур насіння олійних культур.

04 червня 2020 року заступником начальника управління - начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб Новоград-Волинського управління ГУ ДПС у Житомирській області Р. Іванюком, на підставі п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 розділу І, п. 57.2 ст. 57. п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ ПК України від 02.12.2010 року №2755-V із змінами та доповненнями, у порядку п. 76.1 ст. 75 розділу ІІ ПК України, проведено камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових накладних СТОВ "Мирославель-Агро" за лютий 2019 року, за результатами якої складено акт №1442/06-30-54-04-08 від 04.06.2020 року.

За змістом вказаного акту, в ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН у лютому 2019 року на суму ПДВ 299835,66 грн. та зареєстровано з порушенням термінів реєстрації в ЄРПН у лютому 2020 року.

На підставі акта перевірки №1442/06-30-54-04-08 від 04.06.2020 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 01.07.2020 року №, яким до СТОВ "Мирославель-Агро" застосовано штраф у розмірі 119 934,26 грн. грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 67 Конституції України врегульовано, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За визначенням, наведеним у п.п.61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

П. 86.1 ст. 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно підпункту "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

В свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

У пункті 201.1 статті 201 ПК України закріплено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За правилами пункту 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Отже, за загальновстановленими правилами податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ платника ПДВ - постачальника товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 187.1 статті 187 Кодексу (за правилом «першої події»).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 201.2 ст. 200 ПК України).

п. 201.10 ст. 201 Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

-для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У відповідності до пункту120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201 та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

З матеріалів справи з`ясовано, що відповідачем під час проведення камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних СТОВ "Мирославець-Агро" у звітному періоді лютий 2019 року щодо своєчасності зареєстрованих податкових накладних з податку на додану вартість за лютий 2019 виявлено, що складені позивачем у лютому 2019 року податкові накладні зареєстровані в ЄРПН із порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що в свою чергу є порушенням п.201.10 ст.201 ПК України.

В свою чергу, позивач зазначив, що у період з 01.01.2020 року по 15.02.2020 року останнім реалізовано АТ "Житомирський маслозавод" 167 447 кг. молока на загальну суму 1 799 013,96 грн., що підтверджується приймальною квитанцією №МКФ460 від 15.02.2020 року та реєстром документів поставки молочної сировини постачальнику.

За результатами фінансової операції складено та зареєстровано 27.02.2020 року в 12:55:05 в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13/2 за №. Однак, при реєстрації зазначеної податкової накладної, в графі дата допущено помилку, а саме-замість 15.02.2020 року, зазначено 15.02.2019 рік.

В подальшому, у цьому ж звітному періоді, помилку було виявлено та складено від`ємний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 27.02.2020 року№1/2 до податкової накладної від 15.02.2019 року №13/2, на загальну суму (1 799 013,96 грн., в т.ч. ПДВ - 299 835,66 грн.), який покупець АТ "Житомирський маслозавод" зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.02.2020 року в 17:03:11 за №, щоб анулювати показники податкової накладної.

Водночас, СТОВ "Мирославець-Агро" складено нову податкову накладну за № 13/2 від 15.02.2020 року на загальну суму 1 799 013,96 грн, в т.ч. ПДВ 299 835,66 грн, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.02.2020 року в 15:47:42 за №.

Тобто, допущена помилка в даті була своєчасно виявлена, виправлена та не вплинула на формування податкових зобов`язань за лютий 2020 року.

Між тим, податковий орган наполягає на тому, що помилка у даті складання податкової накладної не може бути виправлена шляхом подання розрахунку коригування до такої податкової накладної.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача в тій частині, що Порядок складання розрахунку коригування до податкової накладної визначено пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, не передбачає виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Разом із тим, згідно позиції фіскального органу, викладеної в низці роз`яснень та податкових консультацій (в т.ч. Лист ДФСУ від 03.02.2016 №2208/6/99-99-19-03-02-15, Лист МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП від 26.05.2016 №11743/10/28-10-01-03-11, Лист ДФСУ від 05.05.2017 №89/6/99-99-15-03-02-15, тощо) податкова накладна, складена платником ПДВ за операцією з постачання товарів/послуг із зазначенням іншої дати, ніж дата виникнення «першої події» за такою операцією, може бути визначена платником як така, що зайво складена.

Платник податку на дату виявлення факту зазначення неправильної дати в зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній має право скласти "від`ємний" розрахунок коригування до податкової накладної, яка визначена ним як зайво складена, та зареєструвати його в ЄРПН.

Складення та реєстрація в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, визнаної платником податку як зайво складена, не позбавляє платника податку обов`язку скласти податкову накладну за операцією з постачання товарів/послуг із зазначенням у такій податковій накладній дати складання, що відповідає даті настання «першої події» за такою операцією.

Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРПН таким платником податку з дотриманням визначених Кодексом термінів реєстрації.

Отже, зважаючи на те, що позивачем самостійно було усунуто допущену помилку в податковій накладній шляхом подання розрахунку коригування до податкової накладної та виключення з неї числового показника дати складання останньої та подачею 27.02.2020 нової податкової накладної із правильними реквізитами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновку податкового органу про порушення СТОВ "Мирославець-Агро" граничних термінів реєстрації податкової накладної №13/2 від 15.02.2020.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №808/2739/17.

Крім того, як вірно звернуто увагу судом першої інстанції, у період з 1 лютого по 28 лютого 2019 року, СТОВ "Мирославель-Агро" також реалізовувало АТ "Житомирський маслозавод" молоко, проте в іншій кількості-298 843 кг та на іншу суму 2 378 206,79 грн., що підтверджується приймальною квитанцією №МКФ460 від 28.02.2019 року та реєстром документів поставки молочної сировини постачальнику. Дану поставку, належним чином відображено по податковому обліку, як продавця так і покупця. Будь-яких інших операцій в лютому 2019 року між СТОВ "Мирославель-Агро" та АТ "Житомирський маслозавод", які б були підставою для складання податкової накладної, не було. Тобто у позивача не було підстав для складання, реєстрації та надання АТ "Житомирський маслозавод" податкової накладної від 15.02.2019 року на загальну суму 1 799 013,96 грн.

При цьому, СТОВ "Мирославель-Агро" самостійно виявлено помилку у даті податкової накладної згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України, складено від`ємний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 27.02.2020 року№1/2 до податкової накладної від 15.02.2019 року №13/2, на загальну суму (-1 799 013,96 грн., в т.ч. ПДВ - 299 835,66 грн.), який покупцем АТ "Житомирський маслозавод" зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.02.2020 року в 17:03:11 за №, з метою анулювання показників податкової накладної.

Зважаючи на те, що у позивача не було обов`язку скласти та реєструвати податкову накладну від 15.02.2019, помилкове виписування останньої не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України,

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду висвітленими у постановах від 14 травня 2020 року у справі № 804/3513/17, від 10 грудня 2020 року у справі № 520/10744/19.

Варто звернути увагу і на те, що платником податків вживались всі можливі заходи для виправлення допущеної помилки.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.