Справа № 420/8705/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8705/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати рішення № 2 від 13.01.21 ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в переведенні з пенсії, призначеної згідно з Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр. під час обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області застосувати під час обчислення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр., починаючи з 04.01.21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 2003 р. отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а в 2021 р. набув право на пенсію за віком, у зв`язку із чим 04.01.21 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із відповідною заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій також просив застосувати середню заробітну плату за три роки, що передують року звернення (2018-2020 рр.). Однак рішенням № 2 від 13.01.21 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило в переході на пенсію за віком, зважаючи на погіршення стану в результаті такого переходу. В подальшому на запит відповідач роз`яснив, що діяв згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що оскільки попередній вид його пенсії - пенсія державного службовця, під час обчислення якої показник середньої заробітної плати взагалі не застосовується, а за пенсію за віком в 2021 р. він звернувся вперше, - рішення / дії відповідача є неправомірними. Так, переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону України № 1058-IV проводиться в межах одного Закону і в таких випадках застосовується норма ч. 3 ст. 45 цього Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Однак позивачу при призначенні пенсії державного службовця за Законом № 3723-ХІІ показник середньої заробітної плати взагалі не застосовувався. При цьому відповідачем автоматично (без звернення позивача) переведено його на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-20165 рр., проіндексований згідно постанов КМУ від 20.02.19 № 124, від 01.04.20 № 251, від 22.02.21 № 127. З огляду на те, що пенсія за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу обчислена вперше в 2021 р., то застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр.

Ухвалою судді від 14.06.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

30.06.21 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію призначено відповідно до поданої заяви про призначення пенсії за віком як державному службовцю. При цьому, проведено призначення пенсії відповідно до Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723) та відповідно до Закону №1058. Оскільки розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058, більший, ніж розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №3723, пенсія виплачується у розмірі, розрахованому відповідно до Закону №1058. При здійсненні перерахунку пенсії позивача за його заявою від 04.01.21 під час обчислення пенсі за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ГУ ПФУ в Одеській області застосовано проіндексований показник заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 рр. - 4888,83 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 3,17334; коефіцієнт стажу складає 0,36000 при загальному стажі роботи 36 років 29 днів. Термін «обчислення пенсії» у правовому розумінню тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку. Враховуючи наведене, правові підстави для перерахунку пенсії заявника із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року переведення на пенсію, тобто за 2018, 2019 та 2020 рр. - відсутні. Вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для переходу пенсії на інший вид чи для перерахунку пенсії є безпідставним.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував пенсію державного службовця з 2003 року, яка була обчислена за нормами Закону України «Про державну службу», а з 04.01.2021 був переведений на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.01.21 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області № 2 від 13.01.21 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки це є недоцільним, адже розмір пенсії станом на 01.01.21 становить 5832,46 грн, а в разі перерахунку з урахуванням наданої довідки про заробіток за період з 01.01.1993 по 30.06.2000 складатиме 5726,94 грн.

Однак в подальшому, при переведенні позивача за його ж заявою від 04.02.2021, з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ГУ ПФУ в Одеській області застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався при обчисленні пенсії відповідно до Закону № 1058 в розмірі 4888,83 грн з урахуванням індексації пенсії, що була проведена з березня 2019 р. відповідно до Закону України № 1058 (постанова КМУ № 124 від 20.02.19) та з травня 2020 р. (постанова КМУ № 251 від 01.04.20). З 01.03.2019 та з 01.05.2020 розмір пенсії позивача проіндексовано на коефіцієнти 1,17 та 1,11 відповідно.

Тобто перерахунок пенсії проведено відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірах 1,17 та 1,11.

При здійсненні перерахунку пенсії позивача за його заявою від 04.01.21 під час обчислення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ГУ ПФУ в Одеській області застосовано проіндексований показник заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 рр. - 4888,83 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 3,17334; коефіцієнт стажу складає 0,36000 при загальному стажі роботи 36 років 29 днів.

На запит представника позивача ГУ ПФУ в Одеській області листом від 19.03.21 № 1500-0307-8/33092 повідомлено, що у випадку позивача має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а відтак застосуванню до даних правовідносин підлягає п.4-3 розділу ХV Закону України № 1058-IV (в редакції з 01.10.2017), відповідно до якого до всіх пенсій, які призначені до 01.10.2017, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Термін «обчислення пенсії» у правовому розумінню тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку. Враховуючи наведене, правові підстави для перерахунку пенсії заявника із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року переведення на пенсію, тобто за 2018, 2019 та 2020 рр. - відсутні. Вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для переходу пенсії на інший вид чи для перерахунку пенсії є безпідставним.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Так, згідно зі статтею 9 Закону №1058 за рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

На підставі частини першої статті 26 вказаного Закону позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом частини третьої статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Разом з тим, позивачу було призначено пенсію у 2003 році відповідно до Закону України «Про державну службу», а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач в 2021 році звернувся вперше, а тому судом не приймаються доводи відповідача, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058.

Враховуючи, що позивачу у 2003 році було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, призначення пенсії позивачу відповідно до Закону №1058-ІV в січні 2021 року відбулося вперше. Відтак, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-ІV.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Зазначена позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у праві № 876/5312/17.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного суду від 20.03.2018 № 336/368/16, так як предмети спорів не є тотожними чи аналогічними. Так, в зазначені справі заява позивача до Управління фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2007 році, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013 та 2014 роки.

Водночас, в зазначеному судовому рішенні прямо вказано, що вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше.

Пенсія, як легітимне очікування у відповідності до низки рішень Європейського суду з прав людини становить право власності позивача, захист якого гарантується Протоколом 1 до статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Застосування запропонованого позивачем способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови для переведення його на пенсію за віком у відповідності до Закону №1058. Разом з тим, з листа-відповіді відповідача не вбачається вказівок на наявність перешкод для перерахунку пенсії позивача за її заявою окрім тих, оцінка яким надана судом у даному рішенні.

Повноваження відповідача у даній справі не є дискреційними (не допускають одночасно двох однаково законних рішень), дотримання всіх встановлених для цього законом умов. Отже, суд погоджується з доводами позивача про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр., починаючи з 04.01.21, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення № 2 від 13.01.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в переведенні з пенсії, призначеної згідно з Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр. під час обчислення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області застосувати під час обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 рр., починаючи з 04.01.2021.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк