Справа № 183/4775/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2021 року Справа 183/4775/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача 1 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування наказу в частині, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2021 року №1898 Про підсумки виконання заходів бойової підготовки, служби військ, дотримання заходів пожежної безпеки та питань охорони праці, пункт 3 за незадовільну організацію контролю за несенням вартової та внутрішньої служби, дотриманням заходів щодо безпеки виконання завдань на підставі п. «б» ст.48 та ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» на підполковника ОСОБА_3 , начальника групи безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 неправомірним та скасувати його в частині, що стосується.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року у справі №183/4775/21 адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

17.08.2021 матеріали адміністративного позову №183/4775/21 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.

На підставі положень частини 1 та 2 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З матеріалів адміністративного позову №183/4775/21 вбачається, що провадження у справі не відкрито.

Згідно з положеннями частини 8 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою-шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини 5 зазначеної статті в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Поряд із цим, за приписами пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення наведених норм в позовних вимогах позивачем не вказано прізвище, ім`я та по-батькові командира військової частини НОМЕР_1 , наказ якого він вважає неправомірним.

Крім того, всупереч зазначених приписів позивачем не було вказано поштовий індекс позивача; власну офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти та не вказано, що така відсутня; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача 2; реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача 1; номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти відповідачів та не зазначено, що такі невідомі.

Поряд із цим, за положеннями пунктів 6 та 7 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В адміністративному позові позивачем в порушення наведених вимог не було зазначено відомості чи вживались позивачем заходи досудового врегулювання спору, а також заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Окрім цього, пунктом 8 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч наведеної норми позивачем в адміністративному позові не було зазначено інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Разом із тим, пунктом 11 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної норми в адміністративному позові відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Водночас, згідно з приписами частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В адміністративному позові позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій.

Суд зазначає, що частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VI).

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-ХІІ).

У статті 12 Закону №3551-ХІІ закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону №3551-ХІІ дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI, зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17. Вказані правові висновки неодноразово застосовані Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі №240/8644/20.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову суд виходить з того, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з неправомірним, на думку позивача, накладенням командиром військової частини НОМЕР_1 на позивача за незадовільну організацію контролю за несенням вартової та внутрішньої служби, дотриманням заходів щодо безпеки виконання завдань на підставі п. «б» ст.48 та ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно до наказу від 06.07.2021 року №1898 «Про підсумки виконання заходів бойової підготовки, служби військ, дотримання заходів пожежної безпеки та питань охорони праці».

Отже, пред`явлений ОСОБА_1 позов спрямований на захист його права як військовослужбовця щодо проходження військової служби та не стосується питань його соціального захисту як учасника бойових дій, про які йдеться у статті 12 Закону №3551-ХІІ.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 як учасника бойових дій від сплати судового збору за даного адміністративного позову.

При цьому, судом враховано, що відповідно до пункту 12 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.

Поряд із цим, за приписами частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, відповідно до частини 1 та 2 статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4 та 5 статті 94 КАС України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

Суд звертає увагу, що надані до адміністративного позову додатки не засвідчені позивачем жодним чином. Тобто, в силу вищевказаних норм позивачем не надано до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- уточненого адміністративного позову, який в прохальній частині містить прізвище, ім`я та по-батькові командира військової частини НОМЕР_1 , наказ якого він вважає неправомірним; поштовий індекс та офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача 2; реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача 1; відомі номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти відповідачів, а також його копії для направлення учасникам справи відповідно до їх кількості;

- уточненого адміністративного позову, який містить відомості чи вживались позивачем заходи досудового врегулювання спору, а також заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви чи інформацію, що такі відсутні, а також його копії для направлення учасникам справи відповідно до їх кількості;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином засвідчених копій доданих позивачем до адміністративного позову доказів для суду та учасників справи відповідно до їх кількості.

Керуючись статтями 30, 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування наказу в частині.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування наказу в частині залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити позивачу що, відповідно до абзацу 2 частини 3 Прикінцевих положень КАС України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Юхно