Справа № 360/2837/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2837/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання Печегіної Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі також - позивач, АТ «Луганськгаз») до Державної податкової служби України (далі також відповідач, ДПС України), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06 в частині роз`яснення стосовно того, що податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу не можуть бути підставою для формування податкового кредиту;

- зобов`язати Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» нову індивідуальну податкову консультацію стосовно того, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, які були складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.09.2019 АТ «Луганськгаз» звернулося до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації з питання роз`яснення щодо нарахування податку на додану вартість та податку на прибуток.

08.10.2019 Офіс великих платників податків Державної податкової служби повідомив Товариство про надіслання податкової консультації Державній податковій службі України для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій.

Листом від 24.10.2019 № 975/6/99-00-07-03-02-15/ІПК відповідачем надано податкову консультацію, яка в розділі «щодо оподаткування ПДВ» зводилася до викладення положень статті 198 Податкового кодексу України та зазначено, що якщо платник при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, але такі товари/по слуги не підлягають погашенню з підстав прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту.

АТ «Луганськгаз» не погодилось з вищезазначеною податковою консультацією від 24.10.2019 № 975/6/99-00-07-03-02-15/ІПК в частині необхідності коригування суми податкового кредиту та оскаржило вказану податкову консультацію в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 360/4930/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020, ухвалою Верховного Суду від 23.12.2020, позов АТ «Луганськгаз» було задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано письмову податкову консультацію вих. № 975/6/99-00-070-3-02-15/ІПК від 24.10.2019 в частині роз`яснення щодо відображення в податковому обліку з податку на додану вартість операцій по списанню кредиторської заборгованості. Зобов`язано Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» нову індивідуальну податкову консультацію щодо відсутності зобов`язань АТ «Луганськгаз» здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ під час списання кредиторської заборгованості АТ «Луганськгаз» перед АТ «Укртрансгаз», в стягненні якої відмовлено постановою Верховного Суду від 15.08.2019 по справі № 913/298/18.

З урахуванням наведеного, 01.12.2020 АТ «Луганськгаз» було отримано лист від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06, яким Відповідач, з посиланням на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі № 360/4930/19 надав оскаржувану Індивідуальну податкову консультацію від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06.

АТ «Луганськгаз» не може погодитися з вищезазначеною Індивідуальною податковою консультацією від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06 та вважає, що індивідуальна податкова консультація не відповідає нормам законодавства, що є підставою для визнання такої консультації недійсною в частині роз`яснення стосовно того, що податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, не можуть бути підставою для формування податкового кредиту.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 91-96), в якому зазначено таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №360/4930/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020, було задоволено адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Луганськгаз» до Державної податкової служби України про скасування індивідуальної податкової консультації від 24.10.2019 №975/6/99-00-07-03-02- 15/ІПК.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі № 360/4930/19, Державною податковою службою України було надано нову індивідуальну податкову консультацію від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06 з викладених у зверненні питань.

Встановлено, що АТ ОГС «Луганськгаз» протягом 2017 року та І півріччя 2018 року отримувало від постачальника АТ «Укртрансгаз» односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунки на оплату наданих послуг, які містять посилання на Договір транспортування, та на підставі складених АТ «Укртрансгаз» і зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних враховувало у деклараціях з ПДВ у складі податкового кредиту суму ПДВ, а в деклараціях з податку на прибуток вартість послуг у складі витрат. Оплату за отримані послуги за період 2017 рік - 1 півріччя 2018 року позивач не проводив, у зв`язку з чим рахувалась кредиторська заборгованість.

АТ «Укртрансгаз» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 у справі № 913/298/18 про стягнення з АТ ОГС «Луганськгаз» боргу за договором транспортування природного газу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду від 15.08.2019 у справі №913/298/18 рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 залишено без змін, а касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» - без задоволення.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що єдиною підставою для надання послуг балансування обсягів природного газу та оплати вартості цих послуг є договір на транспортування природного газу, укладений між Оператором газотранспортної системи (АТ «Укртрансгаз») та замовником послуг транспортування природного газу (АТ ОГС «Луганськгаз»), який відповідає типовому договору транспортування природного газу, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497.

При цьому, Верховним Судом прийняв до уваги той факт, що 30.11.2016 у відповідності до умов пункту 17.1 Договору транспортування, позивач звернувся до АТ «Укртрансгаз» з листом, в якому повідомив останнього, що не має намірів продовжувати дію Договору транспортування природного газу та заявив про припинення його дії з 01.01.2017. Таким чином. Договір транспортування був припиненим.

Оскільки у вищевказаній справі Верховним Судом встановлено відсутність договірних зобов`язань між сторонами, а також відсутність факту оплати за послуги, вищевказане у сукупності свідчить на користь висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між сторонами.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, враховуючи норми пунктів 185.1 статті 185; 187.1 статті 187; 198.1, 198.2, 198.3 статті 198; 201.1, 201.7 та 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна за операцією з постачання товарів/послуг повинна складатися і реєструватися в ЄРПН особою, яка здійснює постачання таких товарів/послуг, на особу, якій здійснюється постачання товарів/послуг, на дату «першої події» за операцією та лише за умови, що така господарська операція мала місце або було здійснено перерахування авансу в рахунок оплати вартості товарів/послуг, постачання яких буде здійснено у майбутніх звітних періодах.

У даному випадку, з огляду на відсутність договірних зобов`язань між сторонами, що встановлено судовими рішеннями у справі №913/298/18, відсутністю оплати, податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, визнаються такими, що складені та зареєстровані в ЄРПН без факту здійснення господарської операції, а тому не можуть бути підставою для формування податкового кредиту особою, яка їх отримала.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 03.06.2021 у справі № 821/1949/17 правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на врахування витрат при формуванні об`єкту оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Враховуючи викладене, вважають, що ДПС України в даному випадку виконано вимоги ст. 52 ПК України та надано позивачу індивідуальну податкову консультацію із запитуваних у зверненні питань, з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі № 360/4930/19, постанови Верховного Єуду від 15.08.2019 у справі № 913/298/18, а також приписів статей 185, 187, 198, 201 ПК України.

Посилання позивача на індивідуальні податкові консультації, надані Державною фіскальною службою України на адресу АТ «Укртрансгаз» листами від 28.03.2019 № 1301/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 10.06.2019 № 2637/6/99-99- 15-03-02-15/ІПК, вважає необгрунтованими, оскільки згідно зі статтею 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

У зв`язку з цим, визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, викладеної у листі Державної податкової служби України від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06 в частині роз`яснення стосовно того, що податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу не можуть бути підставою для формування податкового кредиту, є неправомірним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України надати нову податкову консультацію, то остання є передчасною та спрямована на майбутній захист прав, свобод і інтересів позивача, які на час розгляду цієї справи не були порушені відповідачем, а тому доводи про необхідність задоволення такої вимоги є помилковими. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.07.2019 у справі № 826/24145/15, від 08.08.2019 у справі № 821/2494/14.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ ОГС «Луганськгаз» у повному обсязі.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, представником позивача подана відповідь на відзив від 12.07.2021 № 01-02-45/1366 (арк. спр. 106-108).

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.06.2021 (арк. спр. 73-74).

Ухвалою суду від 22.06.2021 за клопотанням представника відповідача продовжено Державній податковій службі України строк для підготовки та подання відзиву на позовну заяву та витребуваних документів до 05.07.2021 (арк. спр. 87).

Ухвалою від 22.06.2021 за клопотаннями сторін продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів (арк. спр. 88).

Ухвалою суду від 11.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 118).

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено таке.

Позивач - АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» є юридичною особою, яке включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87) знаходиться на обліку в ОВП ДПС України (арк. спр. 9).

Відповідно до витягу № 228 з реєстру платників податку на додану вартість АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» є платником податку на додану вартість з 05.08.1997 (арк. спр. 13).

Державна Податкова служба України є суб`єктом владних повноважень, який реалізує владні управлінські функції, встановлені Податковим Кодексом та іншими законами України, станом на час розгляду справи та прийняття Рішення по справі включена до ЄДРПОУ за № 43005393 (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8), що підтверджується інформацією в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації згідно ст. 52 Податкового Кодексу України № 01-02-38/1700 від 16.09.2019, в якому було поставлене питання наступного змісту: яким чином АТ «Луганськгаз» відобразити у податковому обліку з податку на додану вартість та з податку на прибуток операції згідно з постановою Верховного суду по справі № 913/298/18 (арк. спр. 32-33).

Відповідач, розглянувши запит позивача, надав індивідуальну податкову консультацію № 975/6/99-00-07-03-02-15/ІПК від 24.10.2019, яка в розділі «щодо оподаткування ПДВ» зводиться до викладення положень статті 198 Податкового кодексу України та зазначено, якщо Товариство при придбанні послуг сформувало податковий кредит на підставі складеної постачальником та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, при цьому оплата за такі послуги не буде здійснюватись, тобто послуги фактично отримані позивачем на безоплатній основі, то у податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Кодексу (арк. спр. 35-37).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 360/4930/19, яке постановою першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 залишено без змін, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Державної податкової служби України про скасування індивідуальної податкової консультації задоволено повністю. Визнано протиправною та скасувати письмову податкову консультацію вих. № 975/6/99-00-070-3-02-15/ІПК від 24.10.2019 в частині роз`яснення щодо відображення в податковому обліку з податку на додану вартість операцій по списанню кредиторської заборгованості. Зобов`язано Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» нову індивідуальну податкову консультацію щодо відсутності зобов`язань АТ «Луганськгаз» здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ під час списання кредиторської заборгованості АТ «Луганськгаз» перед АТ «Укртрансгаз», в стягненні якої відмовлено Постановою Верховного суду від 15.08.2019 по справі № 913/298/18 (арк. спр. 98-101, 102-105).

ДПС України на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 по справі № 360/4930/19 надала Індивідуальну податкову консультацію від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06, в якій повідомило, що з урахуванням норм пунктів 185.1 статті 185; 187.1 статті 187; 198.1, 198.2, 198.3 статті 198; 201.1, 201.7 та 201.10 статті 201 Кодексу податкова накладна за операцією з постачання товарів/послуг повинна складатися і реєструватися в ЄРПН особою, яка здійснює постачання таких товарів/послуг, на особу, якій здійснюється постачання товарів/послуг, на дату «першої події» за операцією та лише за умови, що така господарська операція мала місце або було здійснено перерахування авансу в рахунок оплати вартості товарів/послуг, постачання яких буде здійснено у майбутніх звітних періодах. Отже, податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, на підставі вищевказаних судових рішень визнаються такими, що складені та зареєстровані в ЄРПН без факту здійснення господарської операції, а тому не можуть бути підставою для формування податкового кредиту особою, яка їх отримала (арк. спр. 14-15).

Надаючи оцінку оскаржуваній податковій консультації, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового Кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до пункту 52.2 статті 52 Податкового Кодексу України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до пункту 52.4 статті 52 Податкового Кодексу України індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями;

у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Доступ до зазначених даних єдиної бази та офіційного веб-сайту є безоплатним та вільним. Порядок ведення та форма єдиної бази індивідуальних податкових консультацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 53.3 статті 53 Податкового Кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Податковим кодексом України передбачено право платника податків оскаржувати податкову консультацію, а також встановлені правові наслідки скасування податкової консультації.

Отже, платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права. В разі виникнення спору платника податку з контролюючим органом такий платник в підтвердження правомірності своїх дій може покликатись на отриману податкову консультацію.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду від 16.10.2018 у справі № 913/298/18 щодо задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз про стягнення заборгованості за транспортування природного газу відмовлено повністю (арк. спр. 16-18).

Постановою Верховного суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду у справі № 913/298/18 від 15.08.2019 рішення господарського суду Луганської області від 16.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 зі справи № 913/298/18 залишено без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства «Укртрансгаз» без задоволення (арк. спр. 27-31).

Так, відповідно до статті 198 Податкового кодексу України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно з п.п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідності до п.п. 198.5 ст. 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не е господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно до вимог п.п. 198.6 ст. 198 Кодексу: не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів 3 дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм Податкового кодексу України передбачений вичерпний та відповідний перелік документів, на підставі яких платник податків має право на податковий кредит, а саме: зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (транспортні квітки, готельні рахунки, касові чеки, бухгалтерська довідка, складена у відповідності до п. 36 підрозділу 2 розділу XX діючого Кодексу та інше).

З огляду на те, що рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/298/18 від 16.10.2018 набрало законної сили, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Укртрансгаз до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз про стягнення заборгованості за транспортування природного газу відмовлено, що в свою чергу мало місце та підставу звернення позивача до податкової служби щодо списання кредиторської заборгованості з АТ «Луганськгаз» перед АТ «Уктрансгаз», суд вважає оскаржувану податкову консультацію відповідача в частині оподаткування ПДВ такою, яка суперечить нормам податкового Кодексу України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, індивідуальна податкова консультація як акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправною та скасуванню (п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позовні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є похідним позовними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основних позовних вимог (п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації є достатнім та таким, що фактично поглинає та задовольняє позовні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії з огляду на наступне.

Відповідно до п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Отже, законодавець самостійно визначив порядок дій суб`єкта владних повноважень в разі скасування судом, зокрема індивідуальної податкової консультації, і такий порядок має бути дотриманий ним без додаткового зобов`язання судом вчинити подальші дії.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн (арк. спр. 7, 8).

Оскільки у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87) до Державної податкової служби України (, 04053, місезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) про скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію від 26.11.2020 № 4858/ІПК/99-00-05-06-02-06 в частині роз`яснення стосовно того, що податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу не можуть бути підставою для формування податкового кредиту.

Зобов`язати Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» нову індивідуальну податкову консультацію стосовно того, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, які були складені та зареєстровані в ЄРПН на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця