Справа № 538/1254/21
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1254/21
Провадження № 2-а/538/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Шкрябун І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕОА № 4501846 від 17.07.2021 р.-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, і просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4501846 від 17.07.2021 р. винесену інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ляшко Т.С. відносно нього, ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень; справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 17.07.2021 р. закрити; відшкодувати судові витрати, а саме судовий збір у сумі 454,40 грн. з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області.Вимоги мотивував тим, що 17.07.2021 р. він керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки BECTT 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ). 17.07.2021 р. на 369 км автодороги М-30 Вінницької області ТЗ був зупинений інспектором УПП у Вінницькій обл. Ляшко Т.С. та останньою було винесено відносно нього Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4501846 від 17.07.2021 р, відповідно до вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, і на нього накладено стягнення - штраф у розмірі 510 грн. Суть правопорушення полягало в тому, що він нібито «керуючи транспортним засобом з напівпричепом перевозив вантаж, який вступав за габаритні фари більше ніж на 2,6 м без автомобіля прикриття, чим порушив п.п. 22,5 ПДР України». Вищевказану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину. Зазначив, що здійснював перевезення вантажу відповідно до узгодженого дозволу від 15.07.2021 р. на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 15.07.2021 по 13.08.2021 р. Вказаний дозвіл ним був наданий працівнику поліції під час зупинки. Відповідно до цього дозволу він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина 3,5 м, довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 44,00 т, навантаження на найбільш навантажену вість - до 12 т, вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 3 м., яким не передбачено використання супровід автомобілем прикриття. Крім того зазначив, що здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого за погодженням з Національною поліцією маршрутом та мав право на проїзд по автомобільній дорозі М-30. Працівник поліції не здійснював вимірювання вантажу, не застосовував передбачені чинним законодавством правила проведення габаритно-вагового вимірювання, зокрема вимірювання вантажу не здійснювалось в межах стаціонарного чи пересувного пункту проведення габаритно-вагового контролю, тому не зрозуміло яким чином працівник поліції дійшов висновку, що параметри вантажу перевищували встановлені дозволом. Фактична зупинка транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувних пунктів, в темну годину доби, при поганому освітленні, лише за наявності автомобіля поліції, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалося, що є грубим порушенням Порядку № 879. Вказане свідчить що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення правопорушення, упереджено, керувався лише домислами, припущеннями та порушуючи принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Відповідач - Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, явку представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду відзив. Заперечення проти позову мотивував тим, що під час спілкування з поліцейським водій пред`явив для перевірки дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу, в якому було зазначено про транспортний засіб виділений для супроводження, проте він був відсутній. У зв`язку з цим водієм було порушено правила перевезення великогабаритних вантажів, що і стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази надані сторонами по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

З копії постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕОА № 4501846 від 17.07.2021 вбачається, що вона була складена інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ляшко Т.С. щодо ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.1 КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення за 132-1 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. У вказаній постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17.07.2021 22:54:35 водій керуючи ТЗ перевозив вантаж, який виступав за габаритні фари більш ніж на 2,6 м без автомобіля прикриття, чим порушив п.п. 22,5 ПДР України. При цьому також зазначено, що водієм є ОСОБА_1 , а транспортний засіб - MAN TGS 26.440 , НОМЕР_1 , місце розгляду справи - дорога М30 369 км (а.с. 6).

Позивачем додані до позовної заяви копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів : тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) та напівпричепу марки BECTT 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ).(а.с.7)

Як вбачається з копії дозволу № 2021-2 НГ від 15.07.2021 р. на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, він діє з 15.07.2021 по 13.08.2021 р., виданий на MAN TGS 26.440 ( НОМЕР_1 ) , причіп марки BECTT 930014, НОМЕР_2 , вантаж - техніка; в пункті «транспортний засіб виділений для супроводження» зазначено «без супроводження». Крім того, у цьому дозволі вказані такі параметри транспортного засобу: ширина 3,5 м, довжина -22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - 44,00 т, навантаження на найбільш навантажену вість - 12 т, вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 3 м. В переліку доріг по визначеному для руху цього транспортного засобу зазначено, зокрема і дорогу М30 (а.с. 9)

Відповідач у відзиві на позов зазначав, що водієм було пред`явлено дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу, тобто вказана обставина визнана відповідачем, і є такою , що не підлягає доказування відповідно до положень ч. 1 ст. 78 КАС України (а.с. 20)

З відеозапису, доданого відповідачем до відзиву на позов, вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , заміри вантажу працівником поліції не здійснювалися, чути розмову щодо пред`явлення водієм документів, зокрема посвідчення водія, чути роз`яснення працівником поліції прав водію , а також вбачається роздрукування постанови про адміністративне правопорушення та вручення її копії водію.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 "Про дорожній рух" закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

П.1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху унормовано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги-4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах-4,35 м), за довжиною-22 м (для маршрутних транспортних засобів-25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів-понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь-11 т (для автобусів, тролейбусів-11,5 т), здвоєні осі-16 т, строєні-22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь-11 т, здвоєні осі-18 т, строєні-24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі-понад 16 т, строєні осі-понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів-навантаження на одиночну вісь-понад 11 т, здвоєні осі-понад 18 т, строєні осі- понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах-понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ...

При цьому, згідно Примітки до вищезазначеної статті, Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. …Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані у відзиві на позов, більше того відповідачем було визнано, що позивач пред`являв працівнику поліції дозвіл, хоча і зазначає, що у ньому було вказано про необхідність супроводу, проте це спростовується письмовим доказом, наданим позивачем, а саме копією дозволу № 2021-2 НГ від 15.07.2021.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на їх думку факт, що позивач порушив вимоги п. 22,5 ПДР.

Суд зазначає, що наданий відповідачем відеозапис, не є достовірним та допустимим доказом спростування пояснення позивача.

Таким чином, за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132 КУпАП.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, як зазначено вище, зокрема ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів недотримання позивачем вимог п. 22,5 ПДР.

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

За викладеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останньої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо особи позивача.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4501846 від 17.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження по справі закрити.

Що стосується вимоги позивача про стягнення судового збору, суд підстав для його стягнення не вбачає, виходячи з принципу диспозитивності, оскільки позивач у прохальній частині позову просить стягнути судовий збір у сумі 454,40 грн. з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, тоді як відповідачем у цій справі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕОА № 4501846 від 17.07.2021 р. задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4501846 від 17.07.2021 р. винесену інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ляшко Тетяною Сергіївною відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 17.07.2021 р. - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота