Справа № 440/3701/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3701/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (далі - ТОВ "Кременчукгаз-постачання", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо нездійснення перерахунку суми штрафних санкцій, застосованих до ТОВ "Кременчукгаз-постачання" згідно з податковим повідомленням-рішенням від 27.12.2018 №, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суми штрафних санкцій, застосованих до позивача згідно з податковим повідомленням-рішенням від 27.12.2018 № та надіслати (вручити) ТОВ "Кременчукгаз-постачання" нове податкове повідомлення-рішення, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав платника податків, позивач пов`язує з протиправною бездіяльністю відповідача в частині невиконання вимог Закону України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", яким підрозділ 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 73.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 відмовлено ТОВ "Кременчукгаз-постачання" в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову /а.с. 44-45/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/3701/21; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 02.06.2021 /а.с. 46/.

31.05.2021 до суду надано відзив. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що дії контролюючого органу є правомірними. Вимога зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суми вищезазначеного штрафу відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, визначивши в новому податковому повідомленні-рішенні суму штрафу та надіслати (вручити) позивачу нове податкове повідомлення-рішення, задоволенню не підлягає, оскільки це не передбачено приписами вищенаведеної норми закону /а.с. 50-61/.

02.06.2021 до суду надано відповідь на відзив, у якій представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги /а.с. 62-65/.

Протокольною ухвалою суду від 02.06.2021 задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача; здійснено заміну відповідача з ГУ ДПС у Полтавській області на відокремлений підрозділ ГУ ДПС у Полтавській області. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів; у підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.07.2021 з огляду на необхідність надання додаткових доказів у справі /а.с. 75/.

06.07.2021 до суду надано доповнення до відповіді на відзив /а.с. 78-79/.

Протокольною ухвалою суд від 07.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.08.2021 /а.с. 85/.

04.08.2021 з огляду на положення частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України , якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Кременчукгаз-постачання" зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 20071686.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області) 28.11.2018 на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Кременчукгаз-Постачання" за вересень 2017 року, за результатами якої 28.11.2018 складено акт №12079/16-31-51-12/200716 86 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2017 року на суму податку на додану вартість 17469380,14 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області 27.12.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 та згідно зі статтею 120-1 ПК України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму податку на додану вартість 17469380,14 грн застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 6987752,07 грн.

У квітні 2019 року ТОВ "Кременчукгаз - постачання" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Полтавській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що всі податкові накладі, зазначені в акті від 28.11.2018 №12079/16-31-51-12/20071686, виписані по операціях з поставки товарів не платникам податку на додану вартість та оподатковуються основною ставкою, але покупцю не надаються, у зв`язку з чим відповідно до вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 №.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим у справі судовим рішенням апеляційної інстанції, ТОВ "Кременчукгаз-постачання" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №440/1395/19 касаційну скаргу ТОВ "Кременчукгаз-постачання" залишено без задоволення, а постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 - без змін.

Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" підрозділ 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 доповнено пунктом 73.

Враховуючи, що станом на дату набрання чинності Законом №466-ІХ від 16.01.2020 податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 № знаходилось в процедурі судового оскарження, а визначена зазначеним податковим повідомленням - рішенням сума штрафу у розмірі 6987752,07 грн не сплачена, на думку позивача, наявні підстави для відкликання вищенаведеного податкового повідомлення - рішення.

Проте відповідач не здійснив дій щодо застосування цієї норми закону, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, в тому числі щодо реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин - вересень 2017 року) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовували штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (у редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення від 27.12.2018 №) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів. 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як зазначив суд апеляційної інстанції у справі № 440/1395/19, системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Водночас, 23.05.2020 набрав чинності Закон України від 16.01.2020 №466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон №466-ІХ).

Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73.

Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до 31.12.2019, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців" від 14.07.2020 №786-IX (далі - Закон №786-IX, набрав чинності 08.08.2020) у підрозділі 2 у пункті 73 ПК України в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31.12.2019" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень".

Суд зазначає, що такий підхід законодавця загалом відповідає принципу "доброго врядування" і "належної адміністрації" в світлі практики ЄСПЛ.

Так, у пунктах 70-71 рішення у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява №33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява №48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), №21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункту 51).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, Законом № 466-ІХ чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності законом № 466-ІХ, за наведених у цій же нормі умов.

Внесення змін Законом №786-IX до наведеної норми підтверджує послідовний підхід законодавця, за яким платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України умов.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного суду від 10.09.2020 у справі № 520/3188/19 та від 15.07.2021 у справі №580/2729/19.

У Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Таким чином, на даний час чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до набрання чинності Законом №466-ІХ за наведених у цій же нормі умов.

Таким чином, з огляду на зміну правового регулювання спірних правовідносин необхідно встановити статус штрафних санкцій, а саме: є вони узгодженні або ні станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", що є ключовими для вирішення цієї справи.

Так, положеннями пункту 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаються грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили.

У Законі №466-ІХ (пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України) виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві".

Таким чином, для цілей, задекларованих цією нормою, зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому, воно не відсилає до пункту 56.18 статті 56 ПК України, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань. Отже, застосування загальної дефініції, визначеної пунктом 56.18 статті 56 ПК України, для реалізації права, визначеного пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, законодавцем не передбачено.

Законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме: для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.

Зазначений правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладено Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі №520/3188/19.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, обставини, встановлені постановами Другого апеляційного адміністративного суду та Верховного Суду у справі №440/1395/19, не підлягають додатковому доведенню у цій справі.

Так, зазначеними рішеннями встановлено, що в акті перевірки від 28.11.2018 №12079/16-31-51-12/20071686 зафіксовано порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних за вересень 2017 року на загальну суму ПДВ 17469380,14грн із затримкою до 351 календарного дня, чим порушено пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 6987752,07 грн.

З урахуванням вищенаведеного, штрафна санкція, застосована відповідно до оскарженого податкового повідомлення - рішення від 27.12.2018 №, є неузгодженою, оскільки до 11.02.2021 (прийняття Верховним Судом постанови у справі №440/1395/19) тривала процедура судового оскарження. Також грошове зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням від 27.12.2018 № позивачем не сплачено. Таким чином, наявні підстави для застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Полтавській області щодо нездійснення перерахунку суми штрафу, застосованого згідно з податковим повідомленням - рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 №, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області здійснити перерахунок суми штрафу, застосованого до ТОВ "Кременчукгаз-постачання" згідно з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 №, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача надіслати (вручити) позивачу нове податкове повідомлення-рішення відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, то вказана вимога не підлягає задоволенню, враховуючи її передчасність.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стала протиправна бездіяльність відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (пров. Героїв Бреста, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо нездійснення перерахунку суми штрафу, застосованого згідно з податковим повідомленням - рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 №, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області здійснити перерахунок суми штрафу, застосованого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" згідно з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 27.12.2018 №, відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (пров. Героїв Бреста, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна