Справа № 826/20331/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 826/20331/16

адміністративне провадження № К/9901/40979/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний сантехнічний центр Валтек»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року (головуючий суддя - Аблов Є.В.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року (головуючий суддя - Троян Н.М., судді - Бужак Н.П., Костюк Л.О.)

у справі №826/20331/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний сантехнічний центр Валтек»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерний сантехнічний центр Валтек» (далі - позивач, платник, Товариство, ТОВ «Інженерний сантехнічний центр Валтек») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у Печерському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у період з 22.02.2016 по 11.03.2016 з незалежних від нього обставин, він був позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність та вести бухгалтерський облік у визначеному законом порядку, зокрема, здійснювати реєстрацію податкових накладних, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій зазначили про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення контролюючого органу.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що у період з 22.02.2016 по 03.03.2016 працівники позивача не мали доступу до приміщень Товариства та документів і лише 11.03.201 тобто після повернення вилучених СУФР ГУ ДФС у м. Києві ноутбуків та жорстких дисків, платник мав можливість повноцінно відновити роботу. Позивач наголошує на тому, що саме викладені вище обставини і призвели до порушення Товариством визначеного законом граничного строку реєстрації податкових накладних, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою платника.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

19 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, далі - КАС України).

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, управлінням оподаткування юридичних осіб ДПІ у Печерському районі проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Інженерний сантехнічний центр Валтек» з податку на додану вартість за січень-березень 2016 року, за результатами якої складено акт №105/26-55-12-05/39560684 (далі - Акт перевірки).

Як вбачається з Акта перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством визначеного пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України граничного строку реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 376547,11 грн.

На підставі Акта первірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.06.2016 №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та на підставі статті 120-1 цього Кодексу, за порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних визначених статтею 201 Податкового кодексу України, на 15 і менше календарних днів, Товариству нараховано штраф у сумі 37654,71 грн (10%).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктами 201.1 статті 201 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом обшуку від 22.02.2016 слідчим з ОВС I ВКР СУФР ГУ ДФС у м. Києві старшим лейтенантом Партолою Д.Р. в рамках кримінального провадження № 0000243 у приміщенні Товариства у період з 22.02.2016 (11:45 год.) по 01.03.2016 (21:47 год.) було проведено обшук та виїмку документів, речей, а також інших предметів (комп`ютерів, жорстких дисків тощо).

Відображені у протоколі (вилучені) документи, речі та інші предмети були направлені у запечатаному вигляді до СУФР ГУ ДФС у м. Києві та 11.03.2016 повернуті представнику ТОВ «Інженерний сантехнічний центр Валтек» згідно з протоколом огляду речей і документів під розписку.

Позивач зазначив про відсутність його вини у порушенні визначених статтею 201 ПК України граничних термінів реєстрації податкових накладних, пославшись при цьому на здійснення посадовими особами СУФР ГУ ДФС у м. Києві обшуку у орендованому платником приміщені та вилучення документів і техніки Товариства.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність зазначених доводів контролюючого органу, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується Товариством, з відповідною заявою щодо надання копій вилучених документів на паперових та магнітних носіях позивач до СУФР ГУ ДФС у м. Києві не звертався.

Крім того, згідно з даними ЄРПН, у період з 03.03.2016 по 10.03.2016, тобто під час перебування документів, речей та інших предметів у тому числі комп`ютерів, жорстких дисків та інших електронних засобів у приміщенні СУФР ГУ ДФС у м. Києві, Товариство здійснювало реєстрацію податкових накладних, виданих покупцям - платникам ПДВ у період з 12.02.2016 по 22.02.2016.

Вищевикладене спростовує доводи відповідача про відсутність у нього об`єктивної можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних, у період перебування вилучених документів, речей та інших предметів, у тому числі комп`ютерів, жорстких дисків та інших електронних засобів в приміщенні СУФР ГУ ДФС у м. Києві.

З огляду на вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення повозу.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний сантехнічний центр Валтек» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова