Справа № 752/15286/19
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/42/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Київської області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юденка Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

24 липня 2019 року до суду в порядку адміністративного судочинства надійшов позов ОСОБА_1 , у якому він просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 039935 від 22.07.2019 року, винесену старшим інспектором ВБДР УПП в Київської області ДПП старшим лейтенантом поліції Юденком О.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що постановою старшого інспектора ВБДР УПП в Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Юденком О.М. про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Вважає, що притягнення його до відповідальності є незаконним та необґрунтованим. Підставою для прийняття зазначеної постанови стала відсутність у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує на те, що для зупинки транспортного засобу та перевірки документів інспектором потрібно наставання певних умов, зазначених в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Причиною зупинки автомобіля позивача стало те, що водій здійснив правопорушення передбачене п. 14.6 в) ПДР, однак докази вчинення не зафіксовано. Наголошує на тому, що відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред`явленню на вимогу уповноважених осіб лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху чи оформленні матеріалів ДТП (п. 21.3 ст. 21 Закону). Вважає, що дії інспектора при винесенні постанови є протиправними.

29 липня 2019 року ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач надіслав суду відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У своїх поясненнях зазначив, що відповідно до постанови від 22.07.2019 серії НК № 039935 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем і не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху України, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Ця постанова є правомірною і обґрунтованою. Інспектор патрульної поліції відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані у не автоматичному режимі, виніс постанову на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до норм закону водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування власників транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції. ОСОБА_1 було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Жодних клопотань позивач не заявляв. Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя і позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, про що роз`яснено порушнику. Звертає увагу суду, що відповідно до даних Моторно (транспортного) страхового бюро, на момент зупинки транспортного засобу ГАЗ 330214, н.з. НОМЕР_1 (22.07.2019) позивач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів взагалі (п. 2.1. ґ)).

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 398 від 03.06.2020 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Плахотнюк К.Г. (а.с. 44-46).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 1 липня 2020 року, справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Київської області ДПП старшого лейтенанта поліції Юденка О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до провадження. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 47).

Позивач надіслав суду додаткові пояснення у справі. Підтримав їх у судовому засіданні, просив позов задовольнити.

Відповідач, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Із постанови старшого інспектора ВБДР УПП в Київської області ДПП старшого лейтенанта поліції Юденка О.М. у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 039935 судом встановлено, що 22.07.2019 о 10 год. 45 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ГАЗ 330214, н.з. НОМЕР_1 , на 19 км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1. ґ) Правил дорожнього руху - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 124-1 - 126).

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно п. 2.1. ґ Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом за даними матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечує факт непред`явлення страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції. Також позивач не надав суду копії цього полісу на підтвердження його наявності.

На думку скаржника, поліцейський не мав право вимагати для перевірки поліс страхування, якщо водій не порушував правил дорожнього руху і не є учасником ДТП. Ці доводи позивача щодо його права не пред`являти поліс, не ґрунтуються на вимогах законодавства України та не мають відношення до обов`язку водія ТЗ мати поліс при собі та пред`явити його на вимогу поліцейського для перевірки з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, відповідно до п. 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правовим норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17.

Пунктом 21.4 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

Отже, керування транспортним засобом можливе лише за наявності Полісу, і такий може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом у разі порушення ПДР.

Положеннями статті 53 Закону передбачено право органів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР чи спричинення ДТП.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 року у справі №465/6677/16-а та у постанові від 03.04.2019 року № 675/1207/17.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно, стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (далі - Інструкція).

Так, частин 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції також закріплено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі.

Відповідно до пунктів 1, 2, розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у своєму відзиві доведено факт відсутності у позивача страхового полісу на ТЗ н.з. НОМЕР_1 на момент зупинки автомобіля (а.с. 17-18).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП доведений у суді, а обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки поліса обов`язкового страхування) мали місце, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії НК № 039935 від 22.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 287 - 293, ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 6, 17, 18, 19, 100, 104, 126, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юденка Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КпАП України.

Суддя К.Г.Плахотнюк