Справа № 440/2239/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2239/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (надалі також - відповідач), у якому позивач просив:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати часини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно зі Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159) він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконання рішень адміністративного суду розрахунок з позивачем проведено у повному розмірі. Наголошував, що положення Кодексу законів про працю України не поширюються на військовослужбовців, відтак не підлягають застосуванню вимоги статей 116 та 117 КЗпП України /а.с. 17-19/.
Ухвалою від 19 травня 2021 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів. Витребувано у відповідача письмові пояснення та засвідчені належним чином докази на їх підтвердження стосовно: нормативне обґрунтування відзиву на позовну заяву в частині застосування вимог Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"; дати отримання копій рішень суду у справах № 440/2848/20 та № 440/2847/20; підстави (наказ/розпорядження тощо) та дату нарахуванню позивачу індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій; підстави (наказ/розпорядження тощо) та дата виплати позивачу індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій. Документи визначено надати до суду у строк до 04 червня 2021 року. Призначено підготовче засідання на 09:40 15 червня 2021 року.
Ухвалою суду від 15 червня 2021 року вирішено закрити підготовче провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, а також призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 липня 2021 року.
Учасники справи у судове засідання явку представників не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином.
Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , де отримував грошове забезпечення.
Так, 17.07.2013 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №139, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.07.2013 №83-ПМ на посаду стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 17.07.2013.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2018 №128, старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , старшого водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення 2 парашутно-десантного батальйону, звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.06.2018 №65-РС з військової служби у запас, визначено вважати таким, що справ та посаду здав 27.06.2018, виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі №440/2848/20 позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та стягнення коштів задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 27 червня 2018 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2018 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - січень 2008 року та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 27 червня 2018 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - березень 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі №440/2847/20 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 27 червня 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 27 червня 2018 року.
На виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі №440/2848/20 відповідно до платіжного доручення № 598 від 25 лютого 2021 відповідачем перераховано на особистий рахунок позивача індексацію грошового забезпечення у розмірі 98538,20 грн /а.с. 26/.
На виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі №440/2847/20 відповідно до платіжного доручення № 598 від 25 лютого 2021 відповідачем перераховано на особистий рахунок позивача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік у розмірі 18671,86 грн /а.с. 28/.
Вважаючи свої права порушеними бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому компенсації втрати часини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом №2050-ІІІ та Порядком №159.
Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статей 3 та 4 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно зі статтею 6 Закону №2050-ІІІ, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Відповідно до пункту 2 Порядку №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно зі пунктом 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).
За змістом абзацу четвертого пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Висновки щодо правозастосування
Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі, пенсії.
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналіз вищенаведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем індексації грошового забезпечення, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Окремо суд наголошує, що відповідачем помилково ототожнено відповідну компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (що регулюється вказаним вище Законом України) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (що регулюється положеннями статей 116 та 117 КЗпП України).
Як наслідок, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на звернення ОСОБА_1 з тим самим позовом до цього ж відповідача та з тих самих підстав, оскільки в межах провадження у справі № 440/2240/21 вирішувався спір саме стосовно протиправності ненарахування та не виплати позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Під час розгляду справи встановлено, що на виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі №440/2848/20 відповідно до платіжного доручення № 598 від 25 лютого 2021 відповідачем перераховано на особистий рахунок позивача індексацію грошового забезпечення у розмірі 98538,20 грн /а.с. 26/.
Також, на виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі №440/2847/20 відповідно до платіжного доручення № 598 від 25 лютого 2021 відповідачем перераховано на особистий рахунок позивача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік у розмірі 18671,86 грн /а.с. 28/.
Однак відповідачем під час здійснення вказаної виплати не було здійснено нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення, що Військовою частиною НОМЕР_1 не заперечувалось.
Оскільки несвоєчасне нарахування сум індексації грошового забезпечення, а також невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій відбулось у зв`язку з протиправним ненарахуванням таких платежів відповідачем, що встановлено рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду по справах № 440/2848/20 та №440/2847/20, які набрали законної сили, тобто з вини установи, що нараховує та виплачує індексацію грошового забезпечення, - то позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, а також невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Суд зазначає, що приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено правомірності допущеної бездіяльності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
Відповідно до положень частини другої 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Обираючи належний спосіб захист порушеного права позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій, зобов`язавши відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення з грудня 2015 року по день її фактичної виплати - 25 лютого 2021 року, а також за невчасно виплачену грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по день її фактичної виплати - 03 лютого 2021 року.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та не надані докази понесення позивачем інших судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення з грудня 2015 року по день її фактичної виплати - 25 лютого 2021 року, а також за невчасно виплачену грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по день її фактичної виплати - 03 лютого 2021 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський