Справа № 160/15440/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2021 року

Київ

справа №160/15440/20

адміністративне провадження №К/9901/29931/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №160/15440/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення недоплаченої суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмеження нарахування у сумі: 47320 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року до 30 квітня 2020 року;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року включно із застуванням обмеження нарахування у сумі: 47320 грн;

- зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року у сумі: 163313,55 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині виплати суддівської винагороди за один місяць.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вдруге звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 11 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №160/15440/20 та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду прийнята 27 квітня 2021 року, повний текст було складено у цей же день. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 11 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі позивач вказує, що оскільки копія оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції на його адресу не надходила він має право на поновлення пропущеного строку.

Проаналізувавши заявлене клопотання, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржуване судове рішення, однак його скарга ухвалою Верховного Суду від 6 липня 2021 року була повернута скаржнику з огляду на відсутність у ній передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.

Так, зі змісту ухвали Верховного Суду від 6 липня 2021 року встановлено, що первісну касаційну скаргу позивач подав 25 червня 2021 року, тобто майже через два місяці після ухвалення оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник вказує, що на час звернення із касаційною скаргою копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року на його адресу не надходила.

Однак, жодного доказу, який свідчив би про ненаправлення копії судового рішення апеляційним судом на його адресу ОСОБА_1 не надав, як і не надав доказів звернення до Третього апеляційного адміністративного суду для отримання відповідної копії судового рішення.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Приписи частини другої статті 329 КАС України передбачають, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто, для поновлення такого процесуального строку, скаржник має надати Суду докази отримання/неотримання оскаржуваного судового рішення. Однієї лише вказівки про порушення судом апеляційної інстанції приписів частини другої статті 329 КАС України є недостатнім для його поновлення.

Крім того, як вбачається із Єдиного державного реєстру, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року була оприлюднена у цьому реєстрі 29 квітня 2021 року, а відтак, у скаржника було достатньо часу для своєчасного звернення до Суду з касаційною скаргою в межах встановленого статтею 330 КАС України строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення/ненаправлення оскаржуваного судового рішення апеляційним судом на його адресу (докази звернення до Третього апеляційного адміністративного суду для отримання відповідної копії судового рішення або довідки суду першої справи про отримання такого судового рішення позивачем наручно із вказівкою, що таке рішення судом апеляційної інстанції йому не надсилалось) .

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку звернення до суду, де зазначити інші поважні підстави пропуску строку з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження, а тому відповідно до частини третьої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №160/15440/20.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №160/15440/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення недоплаченої суддівської винагороди залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

Л.О. Єресько

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду