Справа № 520/9055/21
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 серпня 2021 року Справа № 520/9055/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Ак. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Національної поліції України в не виданні наказу про невикористання ОСОБА_1 відпусток за 2020 рік наданих наказом Національної поліції від 24.12.2020 № 1467 о/с.;

- зобов`язати Національну поліцію України сформувати та видати наказ про невикористання ОСОБА_1 щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2020 рік на 32 доби (з урахуванням 2 святкових днів), з 01 січня до 01 лютого 2021 року та додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік на 15 діб, з 02 до 16 лютого 2021 року;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Національної поліції України в не приєднані невикористаної ОСОБА_1 частини щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік на 02 доби та невикористаної частини додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік на 01 добу, невикористаної щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2020 рік на 30 діб та невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік на 15 діб до чергової відпустки за 2021 рік;

- зобов`язати Національну поліцію України приєднати невикористану ОСОБА_1 частину щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік на 02 доби та невикористану частину додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік на 01 добу, невикористану щорічну чергову основну оплачувану відпустку за 2020 рік на 30 діб та невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік на 15 діб до чергової відпустки за 2021 рік та внести відповідні зміни до наказу Національну поліцію України від 30.04.2021 № 552 о/с..

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 48 діб відпустки у 2021 році.

Відповідач надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З 14.09.2000 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України ЗУ «Про Національну поліцію», територіальні органи Міністерства внутрішніх справ були ліквідовані як юридичні особи публічного права та утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України. У зв`язку з чим Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області було ліквідовано.

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 607 о/с позивача було звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України за п.64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації), згідно «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» затвердженого постановою КМ Української РСР від 29.07.1991 року № 114.

З 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України №187 о/с від 13.11.2015 позивача було прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України) на посаду заступника начальника відділу, та було присвоєно спеціальне звання «майор поліції».

На підставі наказу № 264 о/с від 28.10.2016 року заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України позивача майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України було звільнено зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31.10.2016 року.

12.04.2017 року Харківським окружним адміністративним судом позивача було поновлено на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ( судова справа № 820/6152/16), водночас скасовано наказ № 264 о/с від 28.10.2016 року заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України про звільнення майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31.10.2016 року. Постанова суду набрала законної сили 15.05.2017.

На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду №820/6152/16 від 12.04.2017 ДЗЕ Національної поліції України сформував та зареєстрував наказ від 17.05.2017 № 163 о/с згідно якого позивача, майора поліції ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України з 01.11.2016.

В подальшому з 01.07.2017 по 15.02.2018 позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого відділу протидії злочинам у кредитно - фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

Наказом Заступника Голови - начальника ДЗЕ НП України від 14.02.2018 № 29 о/с позивача було звільнено з вищезазначеної посади та переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 16.02.2018 № 37 о/с позивача було призначено на посаду начальника сектора кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, на якій він перебував до 26.03.2019.

Наказом ГУНП від 28.03.2019 № 119 о/с позивача було призначено на посаду начальника управління протидії наркозлочинності.

Наказом Національної поліції України від 21.10.2019 № 1218 о/с позивач був призначений на посаду заступника начальника 3-го управління (оперативних розробок) - начальника 1-го відділу (оперативної роботи) Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

07.12.2020 позивач звернувся з рапортом до керівництва про надання невикористаних щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2020 рік на 30 діб, та додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік на 15 діб, з 01 січня 2021 року.

Наказом Національної поліції України від 24.12.2020 № 1467 о/с позивачу було надано невикористані щорічну чергову основну оплачувану відпустку за 2020 рік на 32 доби (з урахуванням 2 святкових днів), з 01 січня до 01 лютого 2021 року, та додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік на 15 діб, з 02 до 16 лютого 2021 року.

Використати відпустки за 2020 рік надані позивачеві наказом Національної поліції України від 24.12.2020 № 1467 о/с з 01.01.2021 до 16.02.2021 не вдалось, у зв`язку з перебуванням позивача на безперервному лікуванні з 30.12.2020 до 17.02.2021 в наступних медичних закладах, а саме:

- З 30.12.2020 по 04.01.2021 - Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" Подільського р-ну м. Києва;

- З 04.01.2021 по 19.01.2021 - Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова»;

- З 20.01.2021 по 03.02.2021 - Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області»;

- З 02.02.2021 по 17.02.2021 - Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».

09.04.2021 позивачем був сформований та скерований до Національної поліції України рапорт в якому позивач просив відповідача у зв`язку з перебуванням позивача на лікуванні з 30.12.2020 року, відповідно до ч. 8 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію», щорічну чергову основну оплачувану відпустку за 2020 рік на 30 діб та додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік на 15 діб, вважати невикористаними.

21.04.2021 ОСОБА_1 був написаний рапорт та переданий через уповноважено представника до відповідача в якому просив приєднати невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік на 02 доби та невикористану частину додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік на 01 добу, невикористану щорічну чергову основну оплачувану відпустку за 2020 рік на 30 діб та невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік на 15 діб до чергової відпустки за 2021 рік.

21.04.2021 року представником позивача було направлено відповідачу клопотання з доданими документами, а саме: рапорт ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» на 1 арк.; свідоцтво про хворобу від 21.04.2021 № 273 на 2 арк.; - рапорт ОСОБА_1 про об`єднання невикористаних відпусток за 2015 рік та 2020 рік до чергової відпустки за 2021 рік на 1 арк.

30.04.2021 Національною поліцією України був виданий наказ № 552 о/с, згідно якого позивача, заступника начальника 3-го управління (оперативних розробок) - начальника 1-го відділу (оперативної роботи) Департаменту карного розшуку Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 30 квітня 2021 року з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та компенсації за 10 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2021 році і 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік.

Не погоджуючись з протиправними діями відповідача щодо не вірного обрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2015 рік, 2020 рік, 2021 рік, позивач звернувся до суду з позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток:

1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством;

2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону);

3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону);

4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону);

5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть встановлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно- правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово.

Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права.

Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону №580-VIII. Її аналіз дозволяє зробити висновок, що поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що

свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, а саме: до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Таким чином, аналізуючи наведені норми законодавства вбачається, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Отже, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування

норм права, викладеному в постанові від 19.01.2021 у справі № 160/10875/19.

Зі змісту уточненої позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що частину первісних позовних вимог позивача відповідачем виконана та нараховано суми грошової компенсації за невикористані дні відпустки.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Ак. Богомольця, буд. 10,м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Національної поліції України в не виданні наказу про невикористання ОСОБА_1 відпусток за 2020 рік наданих наказом Національної поліції від 24.12.2020 № 1467 о/с..

Зобов`язати Національну поліцію України сформувати та видати наказ про невикористання ОСОБА_1 щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2020 рік на 32 доби (з урахуванням 2 святкових днів), з 01 січня до 01 лютого 2021 року та додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік на 15 діб, з 02 до 16 лютого 2021 року.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Національної поліції України в не приєднані невикористаної ОСОБА_1 частини щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік на 02 доби та невикористаної частини додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік на 01 добу, невикористаної щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2020 рік на 30 діб та невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік на 15 діб до чергової відпустки за 2021 рік.

Зобов`язати Національну поліцію України приєднати невикористану ОСОБА_1 частину щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік на 02 доби та невикористану частину додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік на 01 добу, невикористану щорічну чергову основну оплачувану відпустку за 2020 рік на 30 діб та невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік на 15 діб до чергової відпустки за 2021 рік та внести відповідні зміни до наказу Національну поліцію України від 30.04.2021 № 552 о/с..

Зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 48 діб відпустки у 2021 році.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (вул. Ак. Богомольця, буд. 10,м. Київ,01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2724,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.