Справа № 440/8962/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
30 серпня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/8962/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 на користь позивача - військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , р/рах.: НОМЕР_3 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) суму заборгованості у розмірі 7965,41 грн. (за отриману одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року повернуто заявнику без розгляду не підписану заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення пропущеного строку. У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на їх підтвердження; документа про сплату судового збору в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) (номер рахунку - UA4016712, код за ЄДРПОУ - 37959255, отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), призначення платежу : Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.
Роз`яснено позивачу, що якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.
Копія ухвали суду від 11 серпня 2021 року вручена позивачу 17 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
20 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додані дублікат квитанції №0.0..1 від 20 серпня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 2270 грн. та заява про поновлення пропущеного строку, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що до 29.06.2021 посадовими особами проводилась робота щодо досудового врегулювання спору. Також вказує, що з 02.04.2021 по 08.05.2021 у військовій частині не було юрисконсульта через звільнення з посади особи, яка займала цю посаду до 02.04.2021, тому вважає, що у цей період не було посадової особи, яка за чинним законодавством наділена правом представляти інтереси військової частини в суді.
Оцінюючи доводи заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає наступне.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що наказом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19.03.2021 №55 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 (Г-041221) старшого стрільця 1-го відділення 4-го патрульного взводу патрульної роти, з яким відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ від 19.03.2021 року № 6 по особовому складу розірвано контракт про проходження військової служби відповідно до підпункту "ж" пункту 2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, 19 березня 2021 року. Вирішено утримати одноразову грошову допомогу при укладанні першого контракту за 15 повних календарних місяців до закінчення дії контракту в сумі 5873,33 грн. згідно п. 3 до розділу 21 Наказу №200 від 15 березня 2018 року.
Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, строк звернення до суду розпочав свій перебіг з 20 березня 2021 року та закінчився 20 квітня 2021 року.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до адміністративного суду з даним позовом лише 06 серпня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд зауважує, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі Перетяка та Шереметьев проти України (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.
Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Відтак, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №473/2236/17.
Відповідно до частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до частин 5, 6 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законний представник самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони чи третьої особи, яку він представляє, діючи в її інтересах.
Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді.
Згідно з частинами 1, 2 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Таким чином, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України бере участь у справі, зокрема, через свого керівника, який є законним представником, що самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони, діючи в її інтересах чи може доручити ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді.
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України встановлено, що керівником юридичної особи - військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 08.10.2014 є ОСОБА_2 .
Отже, доводи позивача про те, що з 02.04.2021 по 08.05.2021 у військовій частині не було посадової особи, яка за чинним законодавством наділена правом представляти інтереси військової частини в суді, не відповідає фактичним обставинам, а тому відхиляється судом.
Законом не передбачено обов`язку вирішувати такий спір в досудовому порядку та позивачем не надано до суду жодних доказів та підтвердження своїх доводів про те, що до 29.06.2021 він здійснював вирішення спору в досудовому порядку, тому суд не бере до уваги доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом з посиланням на те, що до 29.06.2021 посадовими особами проводилась робота щодо досудового врегулювання спору.
Суд також зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано причини не звернення до суду з позовом з 29 червня 2021 року (дата, до якої, за твердженням позивача, він вживав заходи досудового врегулювання спору) по 06 серпня 2021 року (дата подання позову на пошту).
Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем у заяві обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
При цьому, частиною 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що судом визнано неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, наявні підстави, встановлені частиною 2 статті 123 та пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України для повернення позовної заяви позивачеві.
Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 122, 123, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, вказані військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України у заяві про поновлення строку звернення до суду.
Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачеві.
Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич