Справа № 160/7903/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року Справа № 160/7903/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
18 травня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" до Дніпровської митниці Держмитслужби з вимогами з урахуванням уточнення від 26 травня 2021 року:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UА110110/2020/300009/1 від 18.03.2021 р.,
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" з метою митного оформлення товарів подало до Дніпровської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA110110/2021/002878 від 15.03.2021 р. та документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), пакувальний лист, коносамент та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
25.06.2021 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при перевірці поданої ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" митної декларації, а також документів, долучених до декларації, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю було встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Враховуючи, що декларантом не надано додаткові документи, спірне рішення про коригування митної вартості товарів є цілком обґрунтованим, а підстави для задоволення позову відсутні.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року між ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" (покупець) та ТОВ «REFIMEX» (Польща) (продавець) укладено контракт № 2017/01, за умовами якого продавець продає, а покупець купує промислову сировину, обладнання, вогнетривкі вироби, у подальшому «товар», номенклатура, кількість, ціна, умови та строки постачання якого будуть зазначені в специфікаціях.
Пунктом 3.1 контракту передбачено, що ціна товару буде зазначена у специфікаціях.
Товар постачається відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року, умови кожного постачання зазначаються у відповідній специфікації.
З метою митного оформлення ввезеного товару, ввезеного відповідно до умов контракту № 2017/01 від 27.12.2017 р., специфікації № 48 від 10.03.2021 р. та на підставі супровідних документів INVOICE № 12/2021 від 10.03.2021 р. та інших документів, позивачем було подано відповідачу митну декларацію: № UA110110/2021/002878 від 15.03.2021 р.
На підтвердження митної вартості товару ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" надано до митного органу: контракт № 2017/01 від 27.12.2017 р., специфікація № 48 від 10.03.2021 р., інвойс № 12/2021 від 10.03.2021 р., пакувальний лист, договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні № 260820_2 від 26.08.2020 р., укладений з ТОВ «Аккад» (експедитор), договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні № YA07102020_1 від 07.10.2020 р., автотранспортна накладна (CRM) № 12/2021, заявка на перевезення від 04.03.2021 р.
Митна вартість товару ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" визначена за основним методом - за ціною договору.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: 1. платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2. виписку з бухгалтерської документації; 3. документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, транспортні (перевізні) документи; договори (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (товар №1: Bauxite 85 фракція 3-5мм, виробник та торгівельна марка: Leader UK, Країна походження: Китай); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА110110/2020/300009/1 від 18.03.2021 р., якими до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод.
Обставини прийняття спірного рішення:
1. Поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі посередницького зовнішньоекономічного контракту від 27.12.2017 р. № 2017/01 з REFIMEX sp. z.o.o., Польща, відправник: JURMIR J.M.W.Rudzinscy Spolka Jawna, 87-300, Польща, м.Бродниця, Шабда 102, при цьому згідно умов поставки та товаро-супровідних документів вантаж відправлено з м. Хрубешів, Польща. Товар №1: Bauxite 85 фракція 3-5мм, виробник та торгівельна марка: Leader UK, Країна походження: Китай; товар №2: стартова труба в асортименті, виробник та торгівельна марка: Dualinvest Kereskedelmi Es Szolgaltato КFТ, Країна походження: Угорщина; товар №3: Білий корунд марка EKR-C 200F виробник та торгівельна марка: Motim Edelkorund GmbH, Країна походження: Угорщина; товар №4: Білий корунд марка EKR-SL виробник та торгівельна марка: Motim Edelkorund GmbH, Країна походження: Угорщина; товар №5: суміш вогнетривка марка EKR-MS, виробник та торгівельна марка: Motim Edelkorund GmbH, Країна походження: Угорщина. Відповідно до наданих документів, інформація про виробника, зазначена виключно в сертифікаті якості, наданому відправником; документального підтвердження заявлених торгівельних марок декларантом не надано. За результатами проведеного митного огляду на маркуванні товарів відсутня інформація про виробника та торгівельну марку. Відомості щодо країни походження оцінюваних товарів (2, 3, 4, 5), заявлені декларантом відповідно до документів контрагента, відрізняються від відомостей, зазначених у рахунках попередніх продавців. У сертифікаті якості, виданому продавцем, зазначено якісні характеристики, посилаючись на дані сертифікатів від виробників, про те не зазначено будь яких реквізитів для ідентифікації товарів.
2. Декларантом надано договори на транспортно-експедиційне обслуговування: від 26.08.2020 № 2260820_2 між замовником ТОВ "Шеффілд Рефракторіс Україна" та експедитором ТОВ «АККАД», яким згідно пунктів 1.1 передбачено надання послуг за рахунок замовника, що розуміє попередню оплату, відповідно до пункту 4.6 оплата здійснюється протягом 2-х днів з дати завантаження транспортного засобу (10.03.2021), крім того у разі несплати пункт 5.5.4. передбачає 0,1% пені за кожен день несплати; договір від 07.10.2020 №YA07102020_1 між експедитором ТОВ «АККАД» та перевізником ТОВ «Транспортна компанія «Трансфер», відповідно до умов зазначеного договору: перевезення здійснюється за рахунок замовника (пункт 1.1), експедитор інформує перевізника про вартість вантажу (пункт 2.1.8), перевізник зобов`язаний забезпечити страхування вантажу (пункт 2.2.9). Витрати на страхування Декларантом не враховані у визначену митну вартість. Документи, передбачені угодою від 26.08.2020 № 2260820_2, які підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надані.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає таке.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує таке.
Інвойс № 12/2021 від 10.03.2021 р., на підставі якого здійснена поставка товару, ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" до суду не надано, отже неможливо провести ідентифікацію товару, який було заявлено до митного оформлення.
Наданий до суду ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" висновок експерта № ГО-691 датовано 07.05.2021 року та під час митного оформлення до Дніпровської митниці Держмитслужби не надавався.
Також ТОВ "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" надано до суду: інвойс № 200312 від 20.10.2020 р., складений Шеффілд Хай-тек Рефракторіс (Германія) на адресу REFIMEX sp. z.o.o., на товар: EKR-SL, EKR-С 200 F, EKR-MS на загальну суму 9840 євро; підтвердження замовлення від 07.10.2020 р., складене покупцем Motim Edektrorundum на покупця Шеффілд Хай-тек Рефракторіс (Германія) за замовленням № 1197 від 30.09.2020 р. на суму 8960,00 євро; рахунок № 3688/0001 від 20.10.2020 р. виставлений Motim Edelkorund отримувачу REFIMEX sp. z.o.o. на товар для Шеффілд Хай-тек Рефракторіс (Германія) на загальну суму 8960,00 євро.
З огляду на викладене, суд вказує, що подані декларантом документи не містять достовірних числових даних, які підтверджують митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Таким чином у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що позивачем не підтверджено контрактну ціну товару, а відповідачем підтверджено об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.
На підставі встановлених судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно проведено коригування митної вартості за рішенням № UА110110/2020/300009/1 від 18.03.2021 р..
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Також, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, доводи позивача є необґрунтованими, а отже позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА" не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕФФІЛД РЕФРАКТОРІС УКРАЇНА", суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 липня 2021 року.

Суддя Е.О. Юрков