Справа № 320/2014/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Київ № 320/2014/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Київська митниця Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з позовом до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 1-а, ), третя особа Київська митниця Держмитслужби (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-А, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64309034 від 28.01.2021, винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 28.01.2021, винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2021, винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною.

У якості підстави позову позивач зазначив, що відповідачем, всупереч вимогам чинного законодавства, прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №64309034.

Ухвалою від 17.03.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 23.03.2021 о 10:30 год.

Вказаною ухвалою суд зобов`язано відповідача до дати судового засідання подати до суду відзив на позовну заяву та витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №64309034.

Одночасно зобов`язано Київську митницю Держмитслужби надати суду обґрунтовану письмову позицію щодо заявлених позивачем вимог.

В судове засідання 23.03.2021 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що зокрема свідчить сформований автоматизованою системою документообігу суду звіт про доставку засобами електронного зв`язку ухвали суду від 17.03.2021, не прибули. При цьому, позивачем 23.03.2021 подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В свою чергу, відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, а також не надав суду належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження №64309034.

Третя особа - Київська митниця Держмитслужби своєї позиції щодо позовних вимог позивача не висловила.

За наведених вище обставин суд вирішив розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.09.2020 головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Київ) управління забезпечення протидії митним правопорушенням Київської митниці Держмитслужби Данильченком Дмитром Костянтиновичем складено протокол про порушення митних правил №1481/10000/20, відповідно до якого у діях позивача вбачалось порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України.

19.11.2020 виконуючим обов`язки заступника начальника Київської митниці Держмитслужби Калиновичем Олексієм Олександровичем винесено постанову про порушення митних правил №1481/10000/20, за змістом якої позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 081 852,11 грн.

04 грудня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва відкрито провадження по справі № 760/26392/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №1481/10000/20 від 19.11.2020.

13.02.2021 позивачу через мобільний додаток «Дія» надійшло сповіщення про наявність стосовно нього відкритого виконавчого провадження №64309034 щодо стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення в загальному розмірі 1 190 406,32 грн, відкритого на підставі постанови Київської митниці Держмитслужби про порушення митних правил №1481/10000/20.

В подальшому позивачем з`ясовано, що 28.01.2021 державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64309034 з примусового виконання постанови Київської митниці Держмитслужби №1481/10000/20 від 19.11.2020 про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 300 відсотків не сплаченої суми митних платежів, що становить 1 081 852,11 грн.

Вказаною постановою державного виконавця стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 108 185,21 грн.

Також, 28.01.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №64309034 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 1190406,32 грн.

Окрім того, 28.01.2021 винесено постанову у ВП №64309034 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначених для боржника на загальну суму 369,00 грн.

Зважаючи на винесені 28.01.2021 державним виконавцем постанови, представник позивача 15.02.2021 звернувся до відповідача з вимогою про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64309034, в зв`язку з оскарженням позивачем постанови Київської митниці Держмитслужби від 19.11.2020.

Судом з`ясовано, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.02.2021 у справі №760/26392/20 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено виконання постанови Київської митниці Держмитслужби №1481/10000/20 від 19.11.2020.

Разом з цим, не погоджуючись з ухваленими державним виконавцем 28.01.2021 постановами у виконавчому провадженні №64309034, а саме: постановою про відкриття виконавчого провадження, постановою про арешт майна боржника та постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 цього Закону встановлені вимоги до виконавчого документа.

Так, у відповідності до частини 1 статті 4 Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

При цьому, згідно із абзацами 1 та 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) або виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як зазначалось вище, виконавче провадження №64309034 державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито 28.01.2021 з примусового виконання постанови Київської митниці від 19.11.2020.

Загальні положення щодо порядку виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил врегульовано статтею 535 Митного кодексу України.

Так, за змістом цієї статті постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

Відповідно до статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В силу статті 533 Митного кодексу України подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Відповідно до частини 1 статті 539 Митного кодексу України штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 540 Митного кодексу України у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

За наслідками аналізу постанови Київської митниці Держмитслужби від 19.11.2020 №1481/10000/20 на її відповідність ознакам виконавчого документу, визначеним частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом встановлено, що вказана постанова не містить, зокрема, дати набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), а також строку пред`явлення рішення до виконання.

А відтак, в силу положень абзаців 1 та 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», такий виконавчий документ мав бути повернутий державним виконавцем стягувачу без прийняття його до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Однак, в порушення вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач відкрив виконавче провадження ВП №64309034, про що виніс оскаржувану постанову від 28.01.2021.

У зв`язку з цим є помилковим рішення відповідача, що знайшло своє відображення у постанові про відкриття виконавчого провадження про те, що постанова Київської митниці Держмитслужби від 19.11.2020 набрала чинності 19.11.2020.

Зазначення дати винесення постанови Київською митницею Держмитслужби (19.11.2020) одночасно як і дати набрання чинності цією постановою суперечить нормам ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.ст. 529, 535, 539, 540 Митного кодексу України, оскільки законодавством передбачається як строк для добровільної сплати штрафу боржником, так і строк для оскарження постанови про накладення штрафу.

Крім цього постанова митного органу прийнята 19.11.2020, строк сплати чи оскарження сплинув 04.12.2020, провадження по справі щодо оскарження постанови, на підставі якої відповідачем прийняті оскаржувані рішення, відкрито Солом`янським районним судом м. Києва 04.12.2020, а виконавче провадження відкрито 28.01.2021.

За таких обставин та беручи до уваги те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №64309034 від 28.01.2021 винесена державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною на підставі документа, який не набрав законної сили та не відповідав вимогам пред`явленим до виконавчого документа, тобто за відсутності усіх необхідних ідентифікуючих ознак та істотних умов виконавчого документа, суд дійшов висновку, що така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадженні №64309034 від 28.01.2021 про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, то вони також підлягають скасуванню як протиправні оскільки винесені в межах виконавчого провадження, що відкрите без наявних на те правових підстав.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача щодо не врахування відповідачем обставин оскарження позивачем Київської митниці від 19.11.2020 до Солом`янського районного суду м. Києва, оскільки ані позивачем, ані відповідачем не надано доказів обізнаності державного виконавця про дані обставини станом на час відкриття виконавчого провадження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами правомірності вчиненої бездіяльності.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2724,00 грн. згідно квитанції від 19.02.2021 №Пн20109, який підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови прийняті Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною від 28.01.2021 про відкриття виконавчого провадження №64309034, про арешт майна боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №64309034.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 1-а, ) судовий збір у розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.08.2021.

Суддя Панченко Н.Д.