Справа № 440/5335/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5335/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Гринплюс" до управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2021 року Приватне підприємство "Гринплюс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними та скасування припису від 16.03.2021 №ПЛ733/342/АВ/П та постанови про накладення штрафу від 06.05.2021 №ПЛ733/342/АВ/П/ТД-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що спірні припис та постанова прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття та упереджено. Позивач наполягав на тому, що ПП "Гринплюс" не допускало порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допуску до роботи найманого працівника без належного оформлення трудових відносин, адже між підприємством та зазначеною у акті фізичною особою відсутні будь-які відносини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 частково задоволено заяву ПП "Гринплюс" про забезпечення позову. Зупинено дію постанови управління Держпраці у Полтавській області від 06.05.2021 №ПЛ733/342/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 60000,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/5335/21.

31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 клопотання управління Держпраці у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін залишено без задоволення.

Ухвалами суду від 19.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотань представників відповідача та позивача про виклик свідка.

17.06.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що під час інспекційного відвідування встановлено використання ПП "Гринплюс" праці громадянина ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин, у зв`язку з чим до позивача застосовано штраф.

01.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов у якій позивач вказував на те, що головним державним інспектором Держпраці, під час проведення інспекційного відвідування у період з 02.03.2021 по 16.03.2021, не було встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначена в акті фізична особа перебувала у трудових відносинах саме з ПП "Гринплюс". Стверджував, що відповідачем не встановлено наявності у гр. ОСОБА_1 робочого місця; не встановлено систематичне виконання роби згідно з специфікою діяльності закладу та його розпорядку; не встановлено підпорядкування фізичної особи правилам внутрішнього трудового розпорядку; не встановлено систематичність оплати труда, що б свідчило про виплату працівнику заробітної плати тощо. Отже, позивачем не було порушено приписів Кодексу законів про працю України, висновок посадових осіб Головного управління Держпраці у Полтавській області щодо порушення позивачем вимог трудового законодавства - є необґрунтованим.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що Приватне підприємство "Гринплюс" () зареєстровано як юридична особа з 11.02.1999; номер запису: 0003660. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ПП "Гринплюс" є: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Слідче управління ГУНП в Полтавській області листом від 02.03.2021 вих. №1425/115/24/05-2021 звернулося до начальника управління Держпраці у Полтавській області з проханням провести заходи державного контролю щодо дотримання законодавства про працю в частині трудових відносин ПП "Гринплюс".

02.03.2021 відповідачем винесено наказ №69П "Про проведення заходу державного контролю", згідно з яким, головному державному інспектору управління Держпраці у Полтавській області Ю.Коцькому відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду контролю за додержанням законодавства про працю" на підставі листа Слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 02.03.2021 №1498/115/24/05-2021 наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, зокрема, діяльності ПП "Гринплюс".

На виконання вказаного наказу відповідачем видано направлення на проведення заходу державного контролю №245 від 02.03.2021, яким головному державному інспектору управління Держпраці у Полтавській області Ю.Коцькому доручено в період з 02.03.2021 по 16.03.2021 провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ПП "Гринплюс", юридична адреса: м.Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 51Б.

02.03.2021 інспектором праці здійснено виїзд за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 51Б та встановлено, що за адресою м. Полтава вул. М. Бірюзова 51-Б знаходилася 4-ох поверхова будівля. На 1-му поверсі даної будівлі на робочому місці знаходився працівник, який представився - ОСОБА_1 . Даному працівнику по факту перебування на робочому місці було запропоновано надати письмове пояснення, яке він надав, а також усно зазначив, що працює на посаді "завхоза" в ПП "Гринплюс", що зафіксовано засобами відеотехніки. Документи які б підтверджували факт оформлення трудових відносин адміністрацією ПП "Гринплюс" з працівником ОСОБА_1 , в ході інспекційного відвідування не надано. Згідно документів наданих підприємством в ході інспекційного відвідування зокрема журналу руху трудових книжок, табелів обліку робочого часу ПП "Гринплюс" за період з січня 2020 року по січень 2021 року прізвище гр. ОСОБА_1 не значаться. Будь-яких письмових чи усних пояснень стосовно зазначеної особи, від керівника ПП "Гринплюс" в ході інспекційного відвідування надано не було."

16.03.2021 інспектором праці складено акт №ПЛ733/342/АВ, у якому відображено висновки про порушення ПП "Гринплюс" вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 КЗпП, абзац перший постановляючої частини Постанови №413 в частині допуску до роботи без оформлення трудового договору громадянина ОСОБА_1 .

Того ж дня інспектором праці складено припис №ПЛ733/342/АВ/П, яким зобов`язано керівника ПП "Гринплюс" ОСОБА_2 усунути порушення вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 КЗпП, абзац перший постановляючої частини Постанови №413 про що повідомити управління Держпраці у Полтавській області у строк до 02.04.2021.

24.03.2021 позивачем подано зауваження (заперечення) до Акту №ПЛ733/342/АВ від 16.03.2021.

Листом від 29.04.2021 вих.№10-12/3576 відповідач повідомляв директора ПП "Гринплюс" про те, що розгляд справи про накладення штрафу на ПП "Гринплюс" відбудеться 06.05.2021 о 10:00.

06.05.2021 управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято постанову №ПЛ733/342/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою накладено на ПП "Гринплюс" штраф у розмірі 60000 грн.

Не погодившись із зазначеними вище приписом та постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом частини першої статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

А відповідно до частини третьої цієї статті, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Як визначено частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так само, відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 /надалі - Порядок №823/.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом підпункту 5 пункту 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Згідно з пунктом 8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Пунктом 10 Порядку №823 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

За змістом пункту 13 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування (підпункт 5); перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки (підпункт 7).

Відповідно до пункту 14 Порядку №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Пунктами 16, 17, 23 Порядку №823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

У разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктами 24, 25 Порядку №823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

За змістом пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).

Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Пунктами 3, 4 Порядку №509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПП "Гринплюс" є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Маршала Бірюзова 51-Б, м. Полтава , основним видом діяльності ПП "Гринплюс" є надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД - 68.20).

Відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення від 04.05.2020 ПП "Гринплюс" (Орендодавець) надає, а ТОВ "Хелс Коллекшен" (Орендар) приймає у тимчасове платне користування кімнати на 1-му поверсі, загальною площею 291,2 кв. м. в адміністративній будівлі за адресою м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 51-Б . Приміщення надається Орендарю для розміщення офісу.

Факт передачі Об`єкта оренди в користування Орендареві засвідчено в Акті прийому-передачі від 04.05.2020 року, який підписаний сторонами Договору оренди нежитлового приміщення.

Отже, адміністративна будівля по вул. Маршала Бірюзова, 51Б, м. Полтава є офісним приміщенням, у якому здійснюють свою господарську діяльність ряд суб`єктів господарювання. Позивач здає перший поверх за адресою вул. Маршала Бірюзова 51 - Б, м. Полтава ТОВ "Хелс Коллекшен" для розміщенням останнім офісів та ведення господарської діяльності.

Зі змісту долученого позивачем до матеріалів справи цивільно - правового договору №01.03.21 від 01.03.2021, укладеного між ТОВ "Хелс Коллекшен" (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець). Відповідно до якого, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи: розбирання конструкцій, які були у вжитку металічних складських стелажів торгівельного обладнання в кількості - 6 штук по ціні 50 грн. за шт.; свердління отворів, зачистка, заміна різьбових кріплень по ціні 0,60 коп. за отвір; зміна конфігурації стелажів, підріз згідно деталіровочних замірів - 1 послуга на суму 150 грн. Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану Виконавцем роботу (п.1.3. Договору). Виконавець виконує роботу за цим Договором самостійно та не має права залучати третіх осіб (субпідрядників) інакше ніж як за погодженням із Замовником (п.1.4 Договору).

Відповідно до вказаного цивільно-правового договору передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, оплата послуг здійснюється на підставі акту прийому -передачі.

17.03.2021 між сторонами Договору №01.03.21 від 01.03.2021 підписаний Акт прийому - передавачі робіт від 17.03.2021 №01.03.2021.

Відповідно до платіжних доручень №24, №25, №26, №27 та №28 від 24.03.2021 здійснена оплата за результатом виконаної виконавцем роботи.

Отже, судом встановлено, що 02.03.2021 фізична особа ОСОБА_1 знаходився за адресою вул. М. Бірюзова, 51-Б, м. Полтава, з метою виконання умов цивільно - правового договору від 01.03.2021, украденого між останнім та ТОВ "Хелс Коллекшен".

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦКУ).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1-2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Про укладання усних договорів та їх виконання свідчать наявні документи бухгалтерського обліку, обов`язковість складання яких передбачена вказаним Законом (акти виконаних робіт, рахунки на оплату, платіжні доручення).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору /стаття 902 ЦК України/.

Якщо договором передбачено надання послуг за таку плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором /частина перша статті 903 ЦК України/.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами /стаття 905 ЦК України/.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і суб`єктом господарювання на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг, виконання робіт тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Суд зазначає, що за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємця індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З системного аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Суд вважає за потрібне зазначити, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору-кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 18.01.2018 у справі № 350/403/16-ц.

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини, щодо виконання 02.03.2021 фізичною особою - ОСОБА_1 за адресою вул. Маршала Бірюзова 51-Б, м. Полтава доручених ТОВ "Хелс Коллекшен" робіт, відповідно є необґрунтованими висновки управління Держпраці в Полтавській області щодо використання ПП "Гринплюс" праці найманого робітника ( ОСОБА_1 ) без оформлення трудових відносин.

Письмове пояснення, надане гр. ОСОБА_1 не може беззаперечно слугувати доказом перебування останнього у трудових відносинах саме із ПП "Гринплюс", оскільки, обставини, які зазначені ним у письмовому поясненні наданому інспектору Держпраці у Полтавській області були спростовані ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 06 квітня 2021 року наданих останнім на адвокатських запит від 02.04.2021. В казаних поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначає, що пояснення надані інспектору праці були написані під емоційним тиском працівника Держпраці, оскільки 02.03.2021 за адресою вул. М.Бірюзова 51-Б, м. Полтава відбувалися слідчі дії Слідчим управління ГУ НП в Полтавській області, тому обстановка була дуже напруженою та психологічно не спокійною. ОСОБА_3 також вказує, що 02.03.2021 він не виконував трудових чи інших функції за дорученням ПП "Гринплюс"

Таким чином, факт допущення позивачем до роботи гр. ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки відсутні докази виникнення між позивачем та цією особою саме трудових відносин, а відтак позивачем не було порушено приписів Кодексу законів про працю України, у зв`язку з чим висновок посадових осіб Головного управління Держпраці у Полтавській області щодо порушення позивачем вимог трудового законодавства - є необґрунтованим.

Окрім посилання на пояснення гр. ОСОБА_1 , головним державним інспектором Держпраці, під час проведення інспекційного відвідування у період з 02.03.2021 по 16.03.2021, не було встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначена в акті перевірки фізична особа здійснювала функції (виконувала роботу) саме у ПП "Гринплюс", яким би були притаманні ознаки трудових, відносин, а саме: належним чином не було встановлено наявність робочого місця; не було встановлено систематичне виконання робі згідно з специфікою діяльності закладу та його розпорядку діяльності; не було встановлено підпорядкування фізичної особи правилам внутрішнього трудового розпорядку: не було встановлено систематичність оплати труда, що б свідчило про виплату працівнику гарантованої заробітної плати тощо.

Згідно положень абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Тобто, підставою для накладення штрафів є виявлені під час інспекційного відвідування суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті.

Письмове пояснення не може служити єдиними та беззаперечними доказами вчинення позивачем порушень КЗпП України.

Підсумовуючи вищевикладене суд акцентує увагу на тому, що контролюючий орган у спірних відносинах наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість достовірно виявити порушення вимог законодавства про працю суб`єктом господарювання при здійсненні своєї господарської діяльності.

Однак, відповідач у спірних відносинах такими повноваженнями не скористався, обмежившись виключно отриманням пояснень від вищезгаданої особи.

Суд не приймає у якості речового доказу, наданий відповідачем відеозапис, оскільки у суду відсутня інформація про ліцензування пристрою на який проводилась відеофіксація.

Суд зауважує, що у силу частини другої статті 77 КАС України саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, яким прийнято спірну постанову, мав довести її правомірність шляхом надання суду належних, достатніх і допустимих доказів. При цьому такі докази мали бути здобуті відповідачем у ході проведення інспекційного відвідування ПП "Гринплюс" та існувати на момент прийняття спірного рішення, адже, у відповідності до абзацу другого частини другої статті 77 КАС України, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стосовно посилань позивача на зазначення у наказі від 02.03.2021 №69П в якості підстави для проведення заходу державного контролю листа Слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 02.03.2021 №1498/115/24/05-2021, тоді як до матеріалів справи надано копію листа від 02.03.2021 №1421/115/24/05-2021, суд зауважує, що наведене не має визначального значення для вирішення цього спору по суті та може свідчити про допущення відповідачем описки у наказі від 02.03.2021 №69П.

Суд враховує, що закріплений у статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип офіційного з`ясування обставин справи зобов`язує суд приймати активну участь у встановленні фактичних обставин спору, однак жодним чином не може трактуватись як обов`язок суду встановити такі обставини замість суб`єкта владних повноважень, який є відповідачем у справі, у разі невиконання чи неналежного виконання останнім вимог нормативно-правових актів, якими урегульовано порядок діяльності відповідного органу.

Суд зауважує, що Порядок №823 наділяє інспектора праці певним обсягом повноважень, невиконання яких останнім є підставою для висновку про протиправність спірного рішення з огляду на не доведення суб`єктом владних повноважень його обґрунтованості та правомірності.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, суд констатує, що висновок відповідача про порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України в частині допуску громадянина ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору здійснено при помилковому розумінні фактичних обставин справи та норм чинного законодавства.

Спірні індивідуальні акти управління Держпраці у Полтавській області не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, є необґрунтованими та безпідставними, а тому їх належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПП "Гринплюс" повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, судові витрати позивача у загальному розмірі 5221,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Гринплюс" (; вул. Маршала Бірюзова, 51-Б, м. Полтава, Полтавська область, 36007) до управління Держпраці в Полтавській області (; вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014) про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Держпраці в Полтавській області від 16.03.2021 №ПЛ733/342/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці в Полтавській області від 06.05.2021 № ПЛ733/342/АВ/П/ТД-ФС про накладання штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці в Полтавській області на користь Приватного підприємства "Гринплюс" судові витрати у розмірі 5221,00 (п`ять тисяч двісті двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко