Справа № 400/3599/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 серпня 2021 р. № 400/3599/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., ознайомившись із матеріалами заяви про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1
до відповідача:Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання дій та бездіяльності протиправними; стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2020 р. в розмірі 6 800 грн та моральної шкоди в розмірі 2 000 грн,
ВСТАНОВИВ:

Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі заявник) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі № 400/3599/20 до набрання судовим рішенням законної сили.

Заява обґрунтована відсутністю коштів для виконання рішення суду та вжиттям заявником заходів до їх отримання (направлення листів щодо додаткової потреби в коштах, підготовка проекту рішення Миколаївської міської ради від 20.05.2021 № 4/354 «Про звернення депутатів Миколаївської міської ради до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України»).

Доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин до заяви не додано.

Доказів надсилання заяви іншим учасникам справи до заяви не додано.

З 05.07.2021 по 15.08.2021 суддя Птичкіна В.В. перебувала у щорічній відпустці.

Розглядаючи можливість прийняття заяви до розгляду, суд виходить з такого.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені в статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини другої цієї статті, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд вважає, що відсутність доказів надіслання копії заяви позивачу унеможливлюють її розгляд з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням принципу рівності учасників судового процесу позивач повинен бути повідомлений про зміст заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають надсилання судом учасникам справи копій заяв, що подаються на стадії виконання судового рішення. Натомість, такий обов`язок установлений для особи, яка звертається із відповідною заявою до суду.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про неможливість прийняття заяви до розгляду та необхідність її повернення заявнику.

Крім того, неподання заявником доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин унеможливлює установлення обставин, які, на думку заявника, що ускладнюють виконання рішення суду.

Додатково суд зазначає, що у постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 № 819/150/17, наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування залежатьі від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися наміри боржника, що свідчать про його бажання виконати рішення.

Керуючись статтями 167, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про відстрочення виконання судового рішення з доданими документами повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна