Справа № 308/11211/21
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2021-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Бенца К.К.,
при секретарі судового засідання Матіко Я.
за участю:
представника позивача Іванов С.В.
відповідача ОСОБА_1
перекладача Хассан Ахмад

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-
В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_2 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що 20 серпня 2021 року о 14:50 год. громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та держаним кордоном, в районі 244-245 прикордонних знаків, близько 200 м. до лінії державного кордону, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб.
Оригінали документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначає, що враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема: відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб, скористався своїм правом перебувати на території України з метою потрапити до країн Європейського Союзу, Україну використав, як транзитну країну, оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, та будь-які законні підстави перебувати на території України - відсутні.
Приймаючи до уваги вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленому законом, посилаючись на приписи ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач просить затримати громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що у відповідача під час затримання відсутні документи, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України.
Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Вказав, що мав намір потрапити в Німеччину, а документи залишив у друзів.
Заслухавши вступне слово сторін , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач - громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 серпня 2021 року о 14:50 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державним кордоном, в районі 244-245 прикордонних знаків, близько 200 м. до лінії державного кордону, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб, що підтверджується даними протоколу про адміністративне затримання від 20.08.2021 року відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського прикордонного загону.
Оригінали документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні, що не заперечує відповідач . У подальшому відповідача було затримано у відповідності до вимог ст. 263 КУпАП.
Дії відповідача кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Як встановлено судом, у відповідача відсутні документи, що, посвідчують особу та підтверджують законність його перебування на території України, зокрема оригінал паспорту, відповідач родичів на території України, які б могли надати йому допомогу у поверненні до країни походження не має, кошти відсутні.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання відповідача від 20.08.2021 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей від 21.08.2021 року.
Угода про реадмісію осіб між Україною та Республікою Індія не укладена.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Згідно до п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Згідно ч.3 ст.9 вищезазначеного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, документів, що дають йому право офіційно перебувати в Україні немає, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає, кошти відсутні.
Встановлені обставини відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані.
Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушення.
Немає жодного доказу, який би свідчив, що відповідач залишив країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань зі сторони екстриміських збройних формувань та не може користуватися захистом цієї країни і не може повернутися внаслідок зазначених побоювань.
При цьому, суд враховує також ту обставину, що відповідач мав час та можливість для того, щоб в установленому законом порядку звернутися із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Докази того, що в країні походження відповідач піддавався переслідуванням за політичні чи релігійні переконання, расові або етнічні ознаки в матеріалах справи відсутні.
Доказів поширення на відповідача дії приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи не містять.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.
Оскільки приписи ст. 289 КАС України є спеціальними по відношенню до норми ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше ніж вказаний Закон, тому в розглядуваному випадку вони користуються пріоритетом у застосуванні.
Згідно з положеннями ч. ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Таким чином, у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, особу може бути затримано на термін шість місяців, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.
У даному випадку фактичні обставини справи розцінюються судом як такі, що унеможливлюють ідентифікацію іноземця .
Крім того, доказів здійснення позивачем процедури видворення відповідача судом не здобуто, натомість, органом охорони державного кордону проводиться процедура ідентифікації відповідача, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, за відсутності в останнього документа, що дає право на виїзд з України, а також за неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства.
Разом з тим, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, він порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства,вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, доказів поширення на відповідача дії приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та відповідача слід затримати з метою забезпечення ідентифікації на строк до шести місяців.
Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.
Затримати громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк до шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч. 16 ст. 289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач - громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1
Дата складання повного тексту судового рішення 23 серпня 2021 року.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца