Справа № 420/6186/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6186/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (пр.-кт Шевченка,12, м.Одеса, 65058) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (вул..Крайня, буд.1-А, с.Мирне, Біляївський район, Одеська область, 67652) про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (вул..Крайня, буд.1-А, с.Мирне, Біляївський район, Одеська область, 67652, ),-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної екологічної інспекції в Одеській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка за результатом якого позивач просить:

тимчасово заборонити (зупинити) діяльність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (67652, Одеська область, Біляївський район, село Мирн, вулиця Крайня, будинок 1А, ) в частині використання:

- аппарат аргонний зварювальний; - аппарат аргонно-дуговий зварювальний;

- дизельгенератор; - бензогенератор;

- компрессори різних модифiкацiй - 7 штук; - мотопомпа дизельна «Кентавр ЛДМ 100БЄ»

- мотопомпа для змішування мінеральних добрив:

- зварювальний інвектор SSVA-1; - установка малярна СО-203/220B;

- паливороздавальна колонка на 2 пістолета до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

використання двох артезіанських свердловин за географічними координатами: 46°264,89" (північна широта), 30 29'18,19" (східна довгота); 46°289,58" (північна широта), 30°23'23.1251" (східна довгота) до:

виконання умов дозволу на спеціальне водокористування від 12.05.2017 №2722-А/Оде а саме: встановлення приладів обліку води, яка забирається з артезіанської свердловини, контролю якості підземних вод, подання статистичної звітності за формою 7-ГР;

в частині використання вигребу до встановлення мережі локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області на виконання плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2020 рiк, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.11.2019 320, та відповідно до ст.ст.5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про територіальні органи Держекоінспеції, затверженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №312 від 11.08.2017 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 р. за № 1080/30948, у період з 28.01.2020 по 07.02.2020 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка».

При проведенні перевірки СТОВ «Південьагропереробка» встановлено факт провадження господарської діяльності при використанні джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме:

- апарат аргонний зварювальний;

- апарат аргонно-дуговий зварювальний;

- дизельгенератор;

- бензогенератор;

- компрессори різних модифікацій - 7 штук;

- мотопомпа дизельна «Кентавр ЛДМ100БЄ»

- мотопомпа для змішування мінеральних добрив;

- зварювальний інвектор SSVA-1;

- установка малярна СО-203/220B;

- паливороздавальна колонка на 2 пістолета;

та невиконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря від 03.03.2017 року №-1., а саме:

- не виконаний п. 2.1.6.3 не здійснено перевірку пилогазоочисної установки на дж.№0002 на відповідність фактичних параметрів роботи проектним не рідше 1 разу на рік з оформленням акту;

- не виконаний п. 2.1.6.4 пилогазоочисна установка не піддавалась - огляду з метою оцінки її технічного стану не рідше одного разу в півроку комісією призначеною керівником підприємства з оформленням акту;

- не виконаний п. 5. не виконані заходи здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин, а саме: не проводяться виміри джерела №0002.

Державною екологічною інспекцією в Одеській області за результатами перевірки складено акт №17/14 від 07.02.2020, в якому зафіксовано, що господарська діяльність СТОВ «Південьагропереробка» - в порушення норм законодавства України здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря та із порушенням умов дозволу на спеціальне водокористування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.ст.10,11, 12, 25 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст.ст.,44,105 Водного кодексу України, ст.ст.2,3,5,7,19,49,51,105,106 КАС України позивач звернувся до суду з зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року відкрито провадження по справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по вказаній справі « 14» вересня 2020 року о « 10» годині « 00» хвилин за участю сторін.

01 жовтня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач адміністративний позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні зазначивши, що під час здійснення перевірки об`єкти, що перевірялись, не були класифіковані, та фактично позивачем не було встановлено, що такі об`єкти здійснюють викиди у атмосферне повітря.

У актi перевірки зазначено, що «встановлено факт провадження господарської діяльності при використанні джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря», однак взяття проб, аналіз та дослідження обсягу чи взагалі факту викидів позивачем здійснювалось.

Крім того, відповідач не погоджується із висновком Державної екологічної інспекції в Одеській області щодо того, що виявлені незначні порушення умов спеціального водокористування мають причинно-наслідковий зв`язок з реальною загрозою життю та здоров`ю людей, а відповідно iз застосуванням до Відповідача заходу реагування у вигляді про тимчасову заборону (зупинення) діяльності.

Відповідач зазначає, що захід реагування у вигляді про тимчасову заборону (зупинення) діяльності є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування. Позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

09.10.2020р. від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на йогозадоволенні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року зупинено провадження по справі №420/6186/20 до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року поновлено розгляд справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року проведено заміну позивача у справі №420/6186/20 з Державної екологічної інспекції в Одеській області на правонаступника Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (проспект Шевченка,12, м.Одеса, 65058, )

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 21» липня 2021 року о « 12» годині « 30» хвилин за участю сторін. Зупинено провадження по адміністративній справі №420/6186/20 до дати призначення судового засідання, а саме до 21.07.2021 року.

В судовому засіданні у справі №420/6186/20 призначеному на 12 серпня 2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

На підставі Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2020 рік, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.11.2019 № 320, та відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 року № 652 Державною екологічною інспекцією в Одеській області видано наказ №74 від 28.01.2020р. Відповідно до якого наказано провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИМ ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА», , що знаходиться за юридичною адресою: 67652, Одеська обл., Біляївський район, вул. Крайня, будинок 1-А. У термін: з 28.01.2020 по 10.02.2020.

28.01.2020р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області видано направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИМ ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА», , що знаходиться за юридичною адресою: 67652, Одеська обл., Біляївський район, вул. Крайня, будинок 1-А.

За результатами перевірки складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №17/14 від 07.02.2020р.

Згідно опису виявлених порушень акту перевірки №17/14 від 07.02.2020 встановлено, що СТОВ «Південьагропереробка» здійснюється скид стічних вод у вигріб.

Локальні мережі спостережувальних сверловин для контролю за якісним станом підземних вод відсутні.

В СТОВ «Південьагропереробка» наявний дозвіл на спеціальне водокористуваня від 12.05.2017 №2722-А/Оде. Умовами дозволу передбачено здійснення обліку та використання води, контроль якості підземних вод, спостереження за статичним та динамичним рівнем води в експлуатаційній свердловині, утримання свердловини та зони санітарної охорони у відповідності до санітарно-техічних норм, подання статистичної форми 7-ГР. В той же час СТОВ «Південьагропереробка» умов вказаного дозволу не дотримується, а саме:

не здійснюється облік та використання води; не контролюється якість підземних вод;

не проводяться спостереження за статичним та динамічним рівнем води в експлуатаційній свердловині;

не утримується свердловина та зона санітарної оховості до санітарно-технічних норм;

не подається статистична форма 7-ГР.

У звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Закон України Про охорону навколишнього природного середовища визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів..

Пунктом а ч.1 ст.202 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, до компетенції вказаного органу, крім іншого, належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Отже, контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Держекоінспекцію та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Державна екологічна інспекція в Одеській області (далі - Держекоінспекція) діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року №652 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі, законодавства про поводження з відходами, охорону атмосферного повітря.

В свою чергу, ст.1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення Держекоінспекція має право, зокрема, звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до Закону України Про охорону атмосферного повітря від 16 жовтня 1992 року №2707-XIІ атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища. Так, закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Частиною 5 ст.11 Закону України Про охорону атмосферного повітря визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч.6 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Як встановлено судом, при проведенні перевірки СТОВ «Південьагропереробка» встановлено факт провадження господарської діяльності при використанні джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме:

- апарат аргонний зварювальний;

- апарат аргонно-дуговий зварювальний;

- дизельгенератор;

- бензогенератор;

- компрессори різних модифікацій - 7 штук;

- мотопомпа дизельна «Кентавр ЛДМ100БЄ»

- мотопомпа для змішування мінеральних добрив;

- зварювальний інвектор SSVA-1;

- установка малярна СО-203/220B;

- паливороздавальна колонка на 2 пістолета;

та невиконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря від 03.03.2017 року №-1., а саме:

- не виконаний п. 2.1.6.3 не здійснено перевірку пилогазоочисної установки на дж.№0002 на відповідність фактичних параметрів роботи проектним не рідше 1 разу на рік з оформленням акту;

- не виконаний п. 2.1.6.4 пилогазоочисна установка не піддавалась - огляду з метою оцінки її технічного стану не рідше одного разу в півроку комісією призначеною керівником підприємства з оформленням акту;

- не виконаний п.5 не виконані заходи здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин, а саме: не проводяться виміри джерела №0002.

Вказані порушення зафіксовано в акті за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №17/14 від 07.02.2020р.

Суд зазначає, що за визначенням ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2001 №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню», до числа яких віднесено найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід; небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки, допускаються у виняткових випадках лише з дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а до другої або третьої групи, - обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлює Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 N 302. Відповідно до даного Порядку, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Отже, законодавець встановив обов`язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року № 1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. На виконання вказаного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 року № 317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Згідно п.п.14.1.230 п.14.1 ст.14. ПК України стаціонарне джерело забруднення - це підприємство, цех, агрегат, установка або іншим нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до п. 1.14.5. Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року №7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до ст.ст.10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» Підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів. Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп. Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об`єкт якого належить до другої групи, - десять років, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений. Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обгрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об`єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності. Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Під час здійснення перевірки об`єкти, що перевірялись, не були класифіковані, та фактично позивачем не було встановлено, що такі об`єкти здійснюють викиди у атмосферне повітря. У акті перевірки визначено, що такі об`єкти «під час використання» здійснюють викиди забруднюючих речовин, однак взяття проб, аналіз та дослідження обсягу чи взагалі факту викидів позивачем не здійснювалось.

Верховний Суд у Постанові від 14.03.2018 року у справі № 820/12120/15 висловив наступну позицію: «Отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Законодавець встановив обов`язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Суд звертає увагу, що Департаментом екології та природних ресурсів Одеської облдержадміністрації Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» видано Дозвіл № -1 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком на 10 років з 03.03.2017р. по 03.03.2027р..

Зі змісту визначення, що міститься у Податковому кодексі України та Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, вказані об`єкти не є стаціонарними джерелами забруднення атмосфери, в свою чергу зазначені в акті апарат аргонний зварювальний; апарат аргонно-дуговий зварювальний В; дизельгенератор; бензогенератор: компрессори різних модифікацій - 7 штук; мотопомпа дизельна «Кентавр ЛДМ100БЄ»; мотопомпа для змішування мінеральних добрив; зварювальний інвектор SSVA-1; установка малярна СО-203/220B; паливороздавальна колонка на 2 пістолета не є стаціонарними джерелами забруднення атмосфери, а тому встановлені порушення не відповідають нормам чинного законодавства.

Крім того, позивачем не надано доказів проведення обєму викидів в в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

З огляду на викладене, позовна вимога в частині тимчасової заборони (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (67652, Одеська область, Біляївський район, село Мирн, вулиця Крайня, будинок 1А, ) в частині використання:

- аппарат аргонний зварювальний; - аппарат аргонно-дуговий зварювальний;

- дизельгенератор; - бензогенератор;

- компрессори різних модифiкацiй - 7 штук; - мотопомпа дизельна «Кентавр ЛДМ 100БЄ»

- мотопомпа для змішування мінеральних добрив:

- зварювальний інвектор SSVA-1; - установка малярна СО-203/220B;

- паливороздавальна колонка на 2 пістолета до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря задоволеннюне підлягає.

Стосовно позовних вимог, щодо тимчасової заборони (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (67652, Одеська область, Біляївський район, село Мирн, вулиця Крайня, будинок 1А, ) в частині використання:

використання двох артезіанських свердловин за географічними координатами: 46 264,89" (північна широта), 30 29'18,19" (східна довгота); 46 289,58" (північна широта), 30 23'23.1251" (східна довгота) до:

виконання умов дозволу на спеціальне водокористування від 12.05.2017 №2722-А/Оде а саме: встановлення приладів обліку води, яка забирається з артезіанської свердловини, контролю якості підземних вод, подання статистичної звітності за формою 7-ГР;

в частині використання вигребу до встановлення мережі локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод суд зазначає наступне.

Згідно опису виявлених порушень акту перевірки №17/14 від 07.02.2020 встановлено, що СТОВ «Південьагропереробка» здійснюється скид стічних вод у вигріб.

Локальні мережі спостережувальних сверловин для контролю за якісним станом підземних вод відсутні.

В СТОВ «Південьагропереробка» наявний дозвіл на спеціальне водокористуваня від 12.05.2017 №2722-А/Оде. Умовами дозволу передбачено здійснення обліку та використання води, контроль якості підземних вод, спостереження за статичним та динамичним рівнем води в експлуатаційній свердловині, утримання свердловини та зони санітарної охорони у відповідності до санітарно-техічних норм, подання статистичної форми 7-ГР. В той же час СТОВ «Південьагропереробка» умов вказаного дозволу не дотримується, а саме:

не здійснюється облік та використання води;

не контролюється якість підземних вод;

не проводяться спостереження за статичним та динамічним рівнем води в експлуатаційній свердловині;

не утримується свердловина та зона санітарної охорони у відповідності до санітарно-технічних норм;

не подається статистична форма 7-ГР.

Відповідно до ст. 2 Водного кодексу України встановлено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Статтею 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані: економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища; утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію; своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства; своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень; здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством; виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України (далі - ВК України) спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Стаття 49 ВК України визначає, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст.55 Водного кодексу України умовою для анулювання дозволу е порушення умов спеціального водокористування та охорони вод.

Таким чином дотримання умов дозволу е обов`язком суб`єкта господарювання, який здійснює спеціальне використання природних ресурсів (вода).

Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633, Інспекція е територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Згідно пункту 6 Положення Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт. надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адмiнiстративного суду.

Відповідно до пункту з Положення, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, iноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин. -

Окрім того, згідно опису виявлених порушень акту перевірки №17/14 від 07.02.2020 встановлено, що СТОВ «Південьагропереробка» здійснюється скид стічних вод у вигріб.

Локальні мережі спостережувальних сверловин для контролю за якісним станом підземних вод відсутні.

Суд зазначає, що у СТОВ «Південьагропереробка» наявний дозвіл на спеціальне водокористуваня від 12.05.2017 №2722-А/Оде. Умовами дозволу передбачено здійснення обліку та використання води, контроль якості підземних вод, спостереження за статичним та динамичним рівнем води в експлуатаційній свердловині, утримання свердловини та зони санітарної охорони у відповідності до санітарно-техічних норм, подання статистичної форми 7-ГР.

В той же час, як встановлено перевіркою, СТОВ «Південьагропереробка» умов вказаного дозволу не дотримується, а саме:

не здійснюється облік та використання води;

не контролюється якість підземних вод; не проводяться спостереження за статичним та динамічним рівнем води в експлуатаційній свердловині;

не утримується свердловина та зона санітарної охорони у відповідності до санітарно-технічних норм;

не подається статистична форма 7-ГР.

Вказані правопорушення відповідачем не спростовано, та не надано жодних доказів чи аргументів неправомірності вимог позивача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України,, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 173, 195, 241, 248, 256, 294, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Тимчасово заборонити (зупинити) діяльність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (вул..Крайня, буд.1-А, с.Мирне, Біляївський район, Одеська область, 67652, ) в частині використання двох артезіанських свердловин за географічними координатами: 46°26'4,89" (північна широта), 30°29'18,19" (східна довгота); 46°28'9,58" (північна широта), 30°23'23,1251" (східна довгота) до:

виконання умов дозволу на спеціальне водокористування від 12.05.2017 року №2722-А/Оде, а саме: встановлення приладів обліку води, яка забирається з артезіанської свердловини, контролю якості підземних вод, подання статистичної звітності за формою 7 -ГР;

в частині використання витребу до встановлення мережі локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25.08.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко