Справа № 473/3073/21
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3073/21
УХВАЛА

іменем України

"19" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника позивача Мельник М.М.,

відповідача Міралієва Т.,

перекладача Ходжаєва К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київської області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення,

встановив:

19 серпня 2021 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київської області звернулося до суду з позовом до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення останнього за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відносно відповідача, який перебуває на території України з 14.09.2018 року з порушенням строку на проживання та за відсутності документів на право проживання в Україні, 21.03.2019 року було прийнято рішення про примусове повернення до країни громадянської належності, яке потрібно було виконати в строк до 01.04.2019 року. Вказане рішення відповідач добровільно не виконав, тому, на підставі судових рішень останній був затриманий з метою забезпечення примусового видворення та поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, в якому перебував до 25.09.2020 року.

В подальшому, 17.08.2021 року відповідач був повторно виявлений уповноваженими особами Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київської області. Зазначене вказує на наявність умов щодо застосування процедури примусового видворення.

Посилаючись на те, що затримання відповідача з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, має мету забезпечити примусове видворення, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, представник позивача просив позов задовольнити, посилаючись на ч.1 ст. 289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Мельник М.М. підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказував, що має можливість та бажання самостійно залишити територію України та повернутися на батьківщину.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прий шов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2019 року уповноваженими особами Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київської області було виявлено громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 без документів, які дають право законно перебувати в Україні.

В цей же день уповноваженими особами Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київської області відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 203 КпАП України за порушення встановленого порядку перебування іноземців в Україні, а також прийнято рішення про примусове повернення з України, яким зобов`язано останнього в термін до 01.04.2019 року покинути територію України. Рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну відповідачем в установлений строк не виконано.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.10.2019 року відповідача примусово видворено за межі території України, затримано з метою забезпечення примусового видворення на строк шість місяців , а саме до 07.04.2020 року. Вказаний строк було продовжено до 25.09.2020 року, відповідно до рішення вказаного суду від 25.03.2020 року. 25.09.2020 року відповідача було звільнено з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббінгс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, трьохмісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. ч.5, 6 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно ч.1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Ч.1 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

З огляду на викладене, підстави, які дають позивачу право на пред`явлення вищезазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Як встановлено в судовому засіданні, з позовом про примусове видворення відповідача за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення, позивач звернувся до суду 19.08.2021 року.

При цьому, вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року в справі № 362/1634/19.

Згідно ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом, про поновлення пропущеного строку не заявляв, вказаний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд,

постановив:

адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київської області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Лузан