Справа № 640/7650/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

25 серпня 2021 року м. Київ№ 640/7650/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №403 від 15.07.2020 в частині притягнення капрала поліції поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №568 о/с від 06.08.2020 в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква, з 06.08.2020 на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді капрала поліції поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква з 07.08.2020;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2020 по день винесення судового рішення у даній справі та судові витрати по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, в зазначеній ухвалі вказана на необхідність надання суду обґрунтування строків звернення з даним позовом до суду стосовно заявлених позовних вимог.

Позивачем 01.04.2021 подано заяву про усунення недоліків, проте вказана заява не підписана, а тому не приймається судом до уваги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі №6407650/20 без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Також, у вказаній ухвалі судом зазначено, що питання щодо строків звернення до суду із відповідним позовом, буде вирішено після надання письмових пояснень та доказів відповідачем стосовно спірних правовідносин.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обгрунтування якої вказано, що 06.08.2020 позивач ознайомився з наказом Департаменту патрульної поліції №568 о/с від 06.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Зазначено, що 11.08.2020 позивач уклав з адвокатом Кальоновим Дмитром Георгійовичем договір про надання правової допомоги №20/08-20, для оскарження звільнення. За посиланням позивача, адвокат Кальонов Д.Г. недбало віднісся до своїх обов`язків, документи для подачі до суду не підготував, інтереси ОСОБА_1 в суді не представляв, відтак строк оскарження минув без вини позивача. Вказано, що позивач розраховував, що адвокат звернувся до суду та процес оскарження розпочався вчасно й не міг припустити бездіяльність представника та пропуск строку для звернення до суду.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, поданим відповідачем відзивом на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до частин першої, другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Предметом спору в межах даної адміністративної справи є наказ Департаменту патрульної поліції від 15.07.2020 №403 та наказ від 06.08.2020 №568 о/с, а решта позовних вимог є похідними.

З матеріалів справи вбачається, що з наказом Департаменту патрульної поліції від 15.07.2020 №403 «Про застосування до працівника батальйону патрульної поліції в м. Києві Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» ОСОБА_1 ознайомлений 30.07.2020, про що свідчить відмітка останнього про ознайомлення.

З наказом Департаменту патрульної поліції від 06.08.2020 №568 о/с позивач ознайомлений 06.08.2020, про що свідчить відмітка останнього про отримання вказаного наказу.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не заперечуються дати ознайомлення ним з оскаржуваними наказами.

Натомість, згідно відмітки пошти на конверті, в якому надійшла позовна заява, встановлено, що з адміністративним позовом останній звернувся до суду лише 19.03.2021, тобто з пропущенням місячного строку звернення до суду, що встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 9 жовтня 2020 року у справі №340/776/20 (адміністративне провадження №К/9901/20253/20).

Визначені процесуальним законом строки звернення до суду, це період часу, протягом якого особа повинна проявити інтерес стосовно захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №9901/601/19 адміністративне провадження №П/9901/601/19, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача, що строк оскарження наказів Департаменту патрульної поліції від 15.07.2020 №403 та наказ від 06.08.2020 №568 о/с минув без його вини та посилання останнього на недбалість адвоката позивача, який повинен був вчасно звернутися до суду з даним позовом, оскільки такі твердження позивача суд розцінює, як вказані з метою штучного поновлення строків звернення до суду.

Суд не вбачає наявності об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення особи або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. При цьому, як вже зазначалося, відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням викладених обставин суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, як такого, що поданий після закінчення строків, установлених законом для звернення до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву в адміністративній справі №640/7650/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.