Справа № 200/8756/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 р. Справа№200/8756/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому (з урахуванням пояснень до позову в частині допущеної описки) просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, яка полягає у відмові в переведені та перерахунку йому пенсії по вислузі років за п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахування його пільгового стажу для призначення пенсії на момент призначення пенсії в 2016 році 23 роки 02 місяці 05 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити йому переведення та перерахунок пенсії по вислузі років МВС з пенсії, призначеної на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію відповідно до п. «а» ст. 12 вказаного Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» з 16 червня 2021 року на підставі пільгової вислуги років для призначення пенсії 23 роки 02 місяці 05 днів.

Позов обґрунтовував тим, що проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції) та в органах Національної поліції; з 22 червня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При призначенні пенсії орган Пенсійного фонду України врахував лише календарну вислугу років, що зазначена у поданому до нього розрахунку вислуги років.

Пізніше - 03 березня 2021 року Верховний Суд виніс постанову від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, в якій визначив правову позицію щодо спірного питання - щодо необхідності зарахування до вислуги років при призначені пенсії вислуги років з урахуванням не лише календарного, а й пільгового стажу.

Виходячи з цієї постанови він набув право на пенсію на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб», розмір якої вищий, ніж розмір пенсії на підставі п. «б» ст. 12 цього Закону, яку він отримує.

Враховуючи наведене він через адвоката звернувся до відповідача із заявою від 16 червня 2021 року (подана разом з адвокатським запитом), в якій просив провести перерахунок його пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб» із урахування його пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років - 23 роки 02 місяців 05 днів.

Проте, листом від 29 червня 2021 року №0500-1502-8/25002 відповідач відмовив йому в перерахунку пенсії.

Вважав, що відповідачем порушено його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби та деяких інших осіб» на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу. На його думку, пенсія за вислугу років призначається за наявності відповідних умов, а саме: відповідної календарної вислуги на день звільнення; факту звільнення зі служби. Вказані умови відповідачем враховані.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції) та в органах Національної поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15 червня 2016 року № 152 о/с (згідно з яким позивача з 21 червня 2016 року звільнено зі служби в поліції), з урахуванням наказу від 14 червня 2019 року № 226 о/с, яким внесені зміни до цього наказу, вислуга років позивача станом на 21 червня 2016 року становила: в календарному обчисленні - 15 років 06 місяців 20 днів, для виплати одноразової грошової допомоги - 07 років 05 місяців 01 день, у пільговому обчисленні - 23 роки 02 місяці 05 днів, загальний трудовий - 25 років 05 місяці 03 дні.

Під час проходження такої служби в період з 01 лютого 2015 року по 16 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 21 червня 2016 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 грудня 2018 року №8272/02/12-2018). Є учасником бойових дій (відповідне рішення про визнання учасником бойових дій від 22 вересня 2017 року №6/1/V/32; посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області 10 жовтня 2017 року).

З 22 червня 2016 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія йому призначена на підставі документів, що подані Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області для призначення пенсії, зокрема:

- наказів Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15 червня 2016 року № 152 о/с та від 14 червня 2019 року № 226 о/с;

- розрахунку вислуги років, згідно з яким вислуга років позивача станом на 21 червня 2016 року (дату звільнення) становила: в календарному обчисленні - 15 років 06 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні - 07 років 07 місяців 15 днів, та вислуга років в пільговому обчислені (з урахуванням вислуги років в календарному обчисленні) для призначення пенсії - 23 роки 02 місяці 05 днів.

При призначенні пенсії орган Пенсійного фонду України врахував позивачу лише календарну вислугу років, що призвело до призначення пенсії на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не на підставі п. «а» ст. 12 цього Закону.

Пізніше - 03 березня 2021 року Верховний Суд виніс постанову від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, в якій визначив правову позицію щодо необхідності зарахування до вислуги років при призначені пенсії вислуги років з урахуванням не лише календарного, а й пільгового стажу.

16 червня 2021 року позивач через свого адвоката звернувся до відповідача із запитом від 15 червня 2021 року, в якому, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, що висловлена в постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, просив, зокрема:

- повідомити, чи можливо усунути допущені порушення діючого законодавства при призначені пенсії ОСОБА_1 , які полягають у не зарахуванні йому до вислуги років для призначення пенсії пільгового стажу 7 років 7 місяців, в зв`язку із чим йому було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням його вислуги років в пільговому обчислені для призначення пенсії 23 роки 02 місяці 05 днів;

- провести перерахунок його пенсії з пенсії за вислугу років, що призначена на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 вказаного Закону, зарахувавши йому до вислуги років для призначення пенсії пільговий стаж.

До запиту додав заяву позивача про перерахунок пенсії від 16 червня 2021 року; заяву про надання інформації; копію довідки про участь в антитерористичній операції; рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій; посвідчення учасника бойових дій; копію розрахунку вислуги років позивача; копії наказів від 15 червня 2016 року № 152 о/с та від 14 червня 2019 року № 226 о/с. Також письмово звернув увагу відповідача на те, зокрема, що при призначені позивачу пенсії ці документи надходили на адресу відповідача та знаходяться в пенсійній справі.

Листом від 29 червня 2021 року №0500-1502-8/25002 відповідач повідомив позивача та його адвоката про те, що пенсія позивачу призначена відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахування загальної вислуги років 25,5 років, календарної вислуги - 15,6 років з 22 червня 2016 року. Розрахунок вислуги років військовослужбовцям не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому для уточнення правильності розрахунку вислуги років для призначення пенсії необхідно звернутися до кадрової служби відповідного Міністерства за останнім місцем проходження військової служби.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно зі ст. 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Статтею 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема:

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 805/3923/18-а, де Суд дійшов висновку про те, що, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаній постанові Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Виходячи з положень до п.п. 1, 7, 12 (з урахуванням додатку №2 до п. 12) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, проведення розрахунку вислуги років належить до повноважень уповноважених структурних підрозділів відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади. Розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та зазначається в поданні про призначення пенсії, які разом з іншими документами направляються до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З поданого до органу Пенсійного фонду України розрахунку вислуги років та інших документів щодо позивача (зокрема, наказу про звільнення) вбачається, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 (час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції).

З огляду на наведене із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, він набув право на пенсійне забезпечення згідно з п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Такий висновок суду ґрунтується на аналогічному правовому висновку Верховного Суду, що викладений в постанові від 03 березня 2021 року в справі № 805/3923/18-а.

Вказані положення законодавства та правова позиція Верховного Суду, а також обставини справи залишилися поза увагою органу Пенсійного фонду України, що призвело до протиправного не вчинення дій - не проведення перерахунку пенсії позивача шляхом переведення його з отриманої ним пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 цього Закону.

З огляду на наведене для ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень порушені права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача за його заявою від 16 червня 2021 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16 червня 2021 року та провести перерахунок його пенсії, перевівши його на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні 23 роки 02 місяці 05 днів (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 16 червня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 червня 2021 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , перевівши його на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні 23 роки 02 місяці 05 днів.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 25 серпня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда