Справа № 640/17613/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Київ № 640/17613/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом адміністративну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "ПЛАТИНУМ БАНК" з ринку

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "ПЛАТИНУМ БАНК" з ринку (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених ст. ст. 39 та 40 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати Шевченківській районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження №56880086, на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вижити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не задоволено заяв боржника про закінчення виконавчого провадження №56880086 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 19.08.2021 року. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №56880086.

Через канцелярію суду 10.08.2021 року відповідачем подано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №56880086 та відзив на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки заяву від 10.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження №56880086 подано заступником директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новіковим В.В., в той час, як боржником у виконавчому провадженні №56880086 є Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнко Ю.П. З огляду на викладене, підстави для закінчення виконавчого провадження №56880086 з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві у державного виконавця відсутні.

У судове засідання 19.08.2021 року сторони не прибули. Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» (далі також - ПАТ «Платинум Банк») виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно.

Оголошення про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Платинум Банк» опубліковано в газеті «Голос України» № 39 (6544) від 01 березня 2017 року.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року у справі №815/6127/17, Одеським окружним адміністративним судом 14.06.2018 року видано виконавчий лист №815/6127/17, згідно з яким стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платінум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову за квитанцією № ПН11334 від 27.09.2017 року у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамовим Т.Р. від 31.07.2018 року відкрито виконавче провадження №56880086.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.05.2021 року № 484 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ПТБ», делеговані Грошовій Світлані Василівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.01.2021 року№ 95 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк».

Відповідно до зазначеного рішення визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Платинум Банк» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі пункту 1 та 3 рішення № 484 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну керівника ПАТ «Платинум Банк» шляхом внесення даних директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлани Валеріївни.

04.06.2021 року ПАТ «Платинум Банк» подано Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву за вих№179-49-3/21 про закінчення виконавчого провадження №56880086 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, виконавче провадження №56880086 станом на дату подання позовної заяви до суду, не закінчено.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, пояснення на адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону №1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 4 частини першої статті 39 Закону №1404 встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 39 Закону №1404 постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

З матеріалів виконавчого провадження №56880086 судом встановлено, що боржником за виконавчим листом, виданим Одеським окружним адміністративним судом 14.06.2018 року №815/6127/17, є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнко Юрій Петрович.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №4452), уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В свою чергу, із змісту зазначеного виконавчого листа вбачається, що код ЄДРПОУ боржника, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належить Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (21708016), а адреса Публічному акціонерному товариству "Платинум Банк" (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48), в той час, яка не є особистими даними Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Платинум Банк " Ірклієнка Юрія Петровича, як фізичної особи.

З матеріалів справи судом також встановлено, що Уповноважену особу Ірклієнка Юрія Петровича в подальшому змінено рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.01.2021 року № 95 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк» на уповноважену особу Грошову Світлану Василівну .

Крім того, в подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.05.2021 року № 484 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ПТБ», делеговані Грошовій Світлані Василівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.01.2021 року № 95 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк», а повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк» перейшли Фонду гарантування вкладів безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Платинум Банк» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зауважує, що відповідно до змісту частини першої статті 48 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI «Про гарантування вкладів фізичних осіб» (із змінами і доповненнями) з дня початку процедури ліквідації банку відповідні повноваження здійснюються Фондом безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду.

Дослідивши зміст рішення №484, судом встановлено, що пунктом 3 рішення № 484 постановлено змінити відомості про керівника ПАТ «Платинум Банк», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань шляхом внесення даних директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлани Валеріївни, в якості керівника ПАТ «Платинум Банк»; пунктом 5 цього рішення уповноважено заступника директора-розпорядника Фонду Новікова Віктора Володимировича представляти інтереси ПАТ «Платинум Банк» з питань правового (юридичного) забезпечення діяльності ПАТ «Платинум Банк», з метою організації та проведення претензійної та позовної роботи стосовно ПАТ «Платинум Банк», а також у взаємовідносинах з питань примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, прийнятих/постановлених відносно ПАТ «Платинум Банк», з органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, а також підписання всіх можливих правочинів (договорів, угод, тощо) листів, заяв та інших документів, необхідних для виконання повноважень, визначених цим пунктом.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про зазначених осіб наявні.

Відповідно до матеріалів справи, заяву про закінчення виконавчого провадження №56880086 подано заступником директора-розпорядника Фонду Новіковим Віктором Володимировичем.

Водночас, доказів надання Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва відповіді на вказану заяву ні в порядку, передбаченому Законом №1404, шляхом винесення відповідної постанови, ні в передбаченому Законом України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (із змінами і доповненнями) порядку, у разі, якщо відповідач вважав вказані заяви такими, що подані посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не перебувають у статусі сторони виконавчого провадження №56880086, матеріали виконавчого провадження не містять, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача в цій частині.

Крім того, суд зауважує наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону №1404 у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що порядок вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні регламентовано статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з першою частиною якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, жодних доказів звернення із відповідним поданням до суду Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до матеріалів справи не подано, як і не надано доказів звернення в порядку статті 379 Кодексу адміністративного суду міста Києва до суду в якості заінтересованої особи позивачем.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що протиправну бездіяльність відповідача позивачем обґрунтовано саме не здійсненням розгляду заяви заступника директора-розпорядника Фонду Новікова Віктора Володимировича у встановленому законодавством України порядку, зокрема, відповідачем не здійснено дій, передбачених частиною п`ятою статті 15 Закону №1404 належним чином, з огляду на те, що боржником у виконавчому провадженні визначено саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнка Ю.П., яким заяв про закінчення виконавчого провадження №56880086 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону №1404 не подавалося, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог, заявлених позивачем про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України "Про провадження" та зобов`язання останнього невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження №56880086, на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених частиною першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", які задоволенню не підлягають.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, суд, в межах предмета доказування, дійшов висновку про :

- визнання протиправною бездіяльності Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (правонаступника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві) щодо не здійснення розгляду заяви заступника директора-розпорядника Фонду Новікова Віктора Володимировича від 04.06.2021 року №179-49-3/21 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розгляд заяви заступника директора-розпорядника Фонду Новікова Віктора Володимировича від 04.06.2021 року №179-49-3/21 про закінчення виконавчого провадження з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині цього рішення.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову частково відповідно до обраного судом позивачу способу захисту.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з платіжним дорученням від 15.07.2021 року №2129 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

З огляду на обрання способу захисту порушеного права позивача судом, що є підставою для задоволення позову частково, судовий збір, в розумінні частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає стягненню на користь позивача.

Водночас, суд дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача самостійно у зв`язку із встановленням неправильних дій відповідача, що спричинили цей спір.

Відтак, на підставі частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на користь останнього в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 205, 229, 241-246, 250, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (правонаступника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві) щодо не здійснення розгляду заяви заступника директора-розпорядника Фонду Новікова Віктора Володимировича від 04.06.2021 року №179-49-3/21 про закінчення виконавчого провадження.

3. Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розгляд заяви заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова Віктора Володимировича від 04.06.2021 року №179-49-3/21 про закінчення виконавчого провадження з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині цього рішення.

4. В решті відмовити.

5. Стягнути на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) суму судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» з ринку (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17);

Відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110).

Повне рішення складено 19.08.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна