Справа № 380/10228/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10228/20 пров. № А/857/7837/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.

з участю секретаря судового засідання Квітовської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року (суддя першої інстанції Грень Н.М., м. Львів, повний текст складено 09.03.2021),

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення № /117 від 21.10.2020; зобов`язання Головне управління ДПС у Львівській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» у липні 2020 року розмірі 4877131 грн .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позов було задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № /117 від 21.10.2020, прийняте на підставі акту перевірки за № 157/04.2-12/42647141 від 29.09.2020 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за липень 2020 року». Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» у липні 2020 року розмірі 4877131 грн. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в сумі 21020 грн.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління ДПС у Львівській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило скасувати рішення і відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду, зазначило, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Торговий Дім Веспрем» п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України (ПК України), отже підприємство не має права на отримання бюджетного відшкодування за липень 2020. Апелянт зазначає, що за результатами звірки даних зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість із даними первинних документів встановлено, що позивачем не надано до перевірки платіжних доручень, які підтверджують, що сума ПДВ заявлена до бюджетного відшкодування фактично сплачена у попередніх та у звітному періодах постачальникам товарів або до державного бюджету України. Зазначає, що оскільки при прийнятті оскаржуваного податкового-повідомлення рішення долучені позивачем до матеріалів позовної заяви платіжні доручення не досліджувались, то підстав для дослідження та врахування таких первинних документів під час судового розгляду цієї справи немає.

Представник скаржника Кухар Н.М. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав, що в ній викладені.

Представник позивача Пащинська А.О. проти вимог скарги в судовому засіданні заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Пояснила, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а доводи апелянта висновків суду не спростовують.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що з 21.09.2020 по 25.09.2020 головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ та камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Цундером В.Д. на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Торговий Дім Веспрем» з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за липень 2020 року в сумі 4877131 грн (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.08.2020 №) заявленої до відшкодування на рахунок платника в банку.

За результатами проведення перевірки складено акт № 157/04.2-12/42647141 від 29.09.2020, згідно якого встановлено порушення вимог пунктів 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим ТОВ «Торговий Дім Веспрем» не має права на відшкодування ПДВ в розмірі 4877131 грн за липень 2020 року.

21.10.2020 Головне управління ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення № /117, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпунктами 200.1, 200.4, 200.14, статті 200 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки № 157/04.02-12/42647141 від 29.09.2020 року та в порушення пунктів 200.4 статті 200 Податкового кодексу України виявлено відсутність у ТОВ «Торговий Дім Веспрем» права на отримання бюджетного відшкодування за період липень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 4877131 грн. (а.с.30).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом та пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Абзацом третім пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами першим, третім пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів, 200.1, 200.2 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

У справі, яка розглядається податковий орган дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 4877131 грн. за липень 2020 року у зв`язку із порушенням ним вимог пунктів 200.1, 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України та, як наслідок завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2020 року у розмірі 4877131 грн.

При цьому як видно з самого акту перевірки, реальне вчинення господарських операцій із контрагентами, за якими сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, врахований позивачем при обчисленні від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 4877131 грн, яке заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за липень 2020 року, контролюючий орган не оспорює.

В той ж час, у акті перевірки № 157/04.2-12/42647141 від 29.09.2020 контролюючий орган зазначає про те, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг встановлено, що ТзОВ «Торговий дім Веспрем» не надано до перевірки платіжні доручення які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до державного бюджету України.

Саме вказана обставина стала підставою для висновку контролюючого органу про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 4877131 грн. за липень 2020 року.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно абзацу 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За результатами проведеної документальної позапланової перевірки позивача контролюючим органом не було встановлено випадків неоприбуткування за даними бухгалтерського обліку товарно-матеріальних цінностей (товару), отриманих від контрагентів.

На підтвердження реальності придбання товарів позивач надав відповідні первинні документи, що не заперечується й податковим органом. Сторони не заперечують документування господарських операцій з контрагентом-продавцем належними первинними документами, а також ту обставину, що всі первинні документи самими перевіряючими перелічені в акті перевірки.

Згідно платіжного доручення № 11 від 02.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) сплатив кошти у сумі 25134855,13 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» банк отримувача АТ «КІБ» м. Київ. Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-13/01/20-ВО від 13.01.2019, в тому числі ПДВ. Одержано банком 02.07.2020; згідно платіжного доручення № 10 від 02.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» сплатив грошові кошти у сумі 1914881,00 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» банк отримувача АТ «КІБ» (м. Київ). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/02/20-ВО від 19.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 02.07.2020; згідно платіжного доручення № 12 від 02.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) сплатив грошові кошти у сумі 2949318,87 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» банк отримувача АТ «КІБ» м. Київ. Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-20/02/20-ВО від 20.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 02.07.2020; згідно платіжного доручення № 15 від 03.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) сплатив грошові кошти у сумі 3061531,84 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» (отримувач) банк отримувача АТ «КІБ» (м. Київ). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-10/02/20-ВО від 10.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 03.07.2020; згідно платіжного доручення № 14 від 03.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» сплачено грошові кошти у сумі 218468,16 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» банк отримувача АТ «КІБ» (м. Київ). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-20/02/20-ВО від 20.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 03.07.2020; згідно платіжного доручення № 13 від 03.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» сплачено грошові кошти в сумі 4016003 грн. на рахунок ТОВ Велан Південь Трейд банк отримувача АТ «КІБ» (м. Київ). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-20/02/20-ВО від 20.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 03.07.2020; згідно платіжного доручення № 16 від 08.07.2020 ТОВ «Торговий Дім Веспрем» сплачено грошові кошти у сумі 9189748,44 грн. на рахунок ТОВ «Велан Південь Трейд» банк отримувача АТ «КІБ» (м. Київ). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-10/02/20-ВО від 10.02.2020, в тому числі ПДВ. Одержано банком 08.07.2020.

Як слідує з матеріалів справи, податковий орган не заперечує факт списання грошових коштів з рахунку позивача на рахунки контрагентів на підставі вищевказаних платіжних доручень, а також не оспорює реальне вчинення господарських операцій із зазначеними контрагентами, за якими сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, врахований позивачем при обчисленні від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 4877131 грн, яке заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за липень 2020 року.

Окрім того, відповідачем не спростовано той факт, що позивачем було надано до перевірки платіжні доручення, які підтверджують оплату товару у липні 2020 року.

Так, апелянт не надав доказів пред`явлення позивачу вимоги про надання таких документів до перевірки.

Натомість у пункті 2.3. акта перевірки зазначено, що у ході перевірки використано платіжні документи, які засвідчують факт оплати товару за липень 2020 року суцільним рядком (а.с.18).

Пояснення щодо невідповідності поданих платіжних доручень вимогам, які встановлені до бухгалтерських документів, суд відхиляє з таких підстав.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, відповідальність суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (Закон № 2346-ІІІ).

Відповідно до пункту 1.14 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ. У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.

Відповідно до абз. 12 п. 1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року (Інструкція № 22) електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Абзацами 9, 10 п. 1.4 глави 1 Інструкції № 22 передбачено, що дистанційне обслуговування комплекс інформаційних послуг за рахунком клієнта та здійснення операцій за рахунком на підставі дистанційних розпоряджень клієнта; дистанційне розпорядження - розпорядження банку виконати певну операцію, яке передається клієнтом за погодженим каналом доступу, без відвідання клієнтом банку.

Порядок розрахунків за допомогою систем дистанційного обслуговування врегульований главою 10 Інструкції № 22.

Відповідно до п. 10.1 глави 10 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем клієнт банк, клієнт Інтернет банк, телефонний банкінг, платіжний застосунок та інших систем дистанційного обслуговування.

Згідно із абз. 1 п. 10.2 глави 10 Інструкції № 22 під час здійснення розрахунків за допомогою систем клієнт банк, клієнт Інтернет банк тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах клієнт банк, клієнт Інтернет банк, визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі Допоміжні реквізити.

Відповідно до реєстру фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ із даними первинних документів ТОВ «Торговий Дім Веспрем» надав до перевірки платіжні доручення сформовані з використанням системи клієнт банк, клієнт Інтернет банк , які містять електронний цифровий підпис директора підприємства, оскільки відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання.

Разом з тим, п. 10.15 глави 2 Інструкції № 22 встановлено, що також банк повертає електронний розрахунковий документ без виконання згідно з главою 2 цієї Інструкції, про причину повернення якого повідомляє клієнта засобами системи (з обов`язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої електронний розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено).

Відповідно до абз. 2 п. 2.4 глави 2 Інструкції № 22 банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: Платник, Код платника, Рахунок платника, Банк платника та Підписи платника (якщо згідно з формою документа вимагається його заповнення).

Згідно із абз. 1 п. 2.5 глави 2 Інструкції № 22 якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з п. 2.15 і 2.18 цієї глави та п. 11.11 глави 11 цієї Інструкції.

Матеріалами справи встановлено, що банком не повертались вищезгадані платіжні доручення платнику ТОВ «Торговий Дім Веспрем» без виконання з підстав не засвідчення їх електронним цифровим підписом, чи відсутності обов`язкових реквізитів, отже такі були оформлені належним чином і оплата була здійснена. Крім того, з копій цих платіжних доручень слідує, що на їх підставі банком платника проведено платежі відповідно до призначення та у сумах, що зазначені у таких платіжних дорученнях.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 4877131грн суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпункту 200.7.2 п. 200.7 цієї статті заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини, зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Враховуючи ту обставину, що судом встановлено протиправність податкового повідомлення - рішення № /117 від 21.10.2020, у відповідача виникає обов`язок, з урахуванням висновків судового рішення, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п.200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст. 200 ПК України).

Вказані норми ст. 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26.

За таких обставин, з урахуванням встановленого судом права позивача на бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 4877131 грн за липень 2020 року, такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» у вищевказаному розмірі, є таким, що належним чином захистить права та інтереси позивача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 25.08.2021 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Затолочного В.С. та судді Кушнерика М.П.