Справа № 623/1092/21
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/1092/21
Номер провадження 2-а/623/23/2021
РІШЕННЯ

іменем України

25 серпня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм адміністративну справу № 623/1092/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника 1 віпс ВПС «Станиця Луганська», старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби « Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Піскуна, капітана Ролінського Ярослава Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Начальника 1 віпс ВПС «Станиця Луганська», старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби « Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Піскуна, капітана Ролінського Ярослава Романовича, в якому просить суд скасувати постанову від 20 березня 2021 року №140536 Начальника 1 віпс ВПС «Станиця Луганська», старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби « Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Піскуна, капітана Ролінського Ярослава Романовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 5100 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.03.2021 відносно неї було винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КУпАП, за змістом якої вона 19.10.2021 здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації поза контрольованими пунктами в`їзду - виїзду на напрямку к.п. « Новошахтинськ» (РФ) - к.п.» Довжанський» ( ТОТ) в районі н.п. Довжанський Луганської області. Вважає постанову протиправною, оскільки у її діях відсутня вина - обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення. Позивачу необхідно було виїхати на тимчасово непідконтрольну територію України, оскільки в неї за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) знаходиться неповнолітня дитина, яку вона не має змоги залишити надовго. Зважаючи на незаконність постанови, яка прийнята за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення, просить скасувати постанову №140536 від 20.03.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-2 КУпАП та накладення штрафу в сумі 5100 грн.

Від начальника відділу прикордонної служби « Станиця Луганська» до суду надійшов відзив, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. 20 березня 2021 року о 10 год. 20 хв. під час перетину лінії розмежування прикордонним нарядом «Перевірка документів» у складі прапорщика Максима Онікієнка було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , на яку було спрацювання онлайн бази «Ризик Перетин». У разі цього спрацювання особу детально перевіряють за наявними базами.

Відповідно до рапорту Старшого інспектора прикордонної служби 2-ого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» старшини Сергія Головочана було встановлено, що під час перебування в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» ( далі ОКСТЗ) було перевірено особу за наявною бази даних підсистеми «Ризик» КАІС ПК «Гарт-1/П»:

17.10.2020 особа здійснила виїзд до території Російської Федерації з контрольованої території України через пункт пропуску « Гоптівка»;

16.11.2020 особа здійснила в`їзд до контрольованої території України з тимчасово окупованої території України через КПВВ « Станиця Луганська»;

12.11.2020особа здійснила виїзд з контрольованої території України до території Російської Федерації через пункт пропуску «Мілове»;

Виходячи з вищевикладених відомостей (які були доведенні до особи) встановлюється наступне, що у період з 17.10.2020 по 16.11.2020 рр., особа здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації, відповідно в її діях вбачається порушення вимог частини першої статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та п. 3, абз. 1 п. 6 «Порядку в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року №815, тобто скоєння правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-2 КУпАП.

Для встановлення більш детальних обставин правопорушення у особи було відібрано пояснення, в якому позивач на запитання № 3 надала конкретну дату та напрямок руху потрапляння на тимчасово окуповану територію України, де зазначила, що перетнула ППр «Довжанський».

Відповідно до Рішення Кабінету Міністрів України від 05 червня 2014 року про припинення руху через деякі пункти пропуску на кордоні з Російською Федерацією, Луганська область - Должанський.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення протидію яким відповідно до ст. 222-1, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби були роз`ясненні права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України особі, що підтверджується відповідною пам`яткою, також позивачка відмовилась від надання вторинної безоплатної правничої допомоги, а також враховано те, що особа є внутрішньо переміщеною особою.

Таким чином, виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України та іншими нормативними правовими актами, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що постановою від 21.03.2021 №140536, складеною посадовою особою відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Піскуна, капітана Ролінським Я. Р. визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2021 року у контрольному пункті в`їзду - виїзду «Станиця Луганська» в напрямку «Станиця - Луганська - Щастя - Новоайдар» під час здійснення контролю в`їзду - виїзду було виявлено, що позивач 19.10.2021 здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації поза контрольованими пунктами в`їзду - виїзду на напрямку к.п. «Новошахтинськ» (РФ) - к.п. «Довжанський» (ТОТ) в районі н.п. Довжанський Луганської області, чим порушив вимоги «Порядку в`їзду, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і в`їзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою КМУ №815 від 17.07.2019, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-2 КУпАП (а.с. 7).

В письмових поясненнях, наданих позивачем, вона поясняє, що здійснила перетин кордону, оскільки їй необхідно було виїхати на тимчасово непідконтрольну територію України, так як в неї за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) знаходиться неповнолітня дитина, яку вона не має змоги залишити надовго ( а.с.68-69).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Законні вимоги посадових осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, є обов`язковими для громадян і посадових осіб.

28 листопада 2019 року набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №815.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815 в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються).

За рішенням Командувача об`єднаних сил у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у випадках, передбачених законодавством, можуть встановлюватися додаткові обмеження та/або заборони переміщення осіб, не залучених до проведення таких заходів, транспортних засобів та товарів. Виконання законних вимог уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, яких залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та які здійснюють контроль в`їзду/виїзду, є обов`язковим для всіх осіб, які в`їжджають на тимчасово окуповані території та виїжджають з таких територій.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 вказаного Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Розпорядженням від 18.02.2015 № 106-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон» Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема, дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) «Маринівка», «Новоазовськ», «Успенка», «Іловайськ», «Квашине», «Донецьк», «Должанський», «Червона Могила», «Ізварине», «Красна Талівка», «Юганівка», «Герасимівка», « Петрівка », « Луганськ ».

Частиною другою статті 204-2 КУпАП визначено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

-начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;

-інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Уповноважені посадові особи органів Державної прикордонної служби України можуть стягувати накладені ними штрафи незалежно від їх розміру в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду та місцях їх дислокації виключно за допомогою безготівкових платіжних терміналів.

За нормами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач не заперечує факт перетину кордону з порушенням вимог законодавства. Разом з тим, зазначає, що порушення було вчинено ним в стані крайної необхідності, оскільки в неї на тимчасово непідконтрольній території України знаходиться неповнолітня дитина, опікуном якої є позивачка та вона не має змоги надовго залишити дитину саму. На підтвердження вказаних обставин позивачка надала суду Распоряженние Глави Администрации г. Красный Луч від 03 августа 2015 г. № 166-р (російською мовою) про призначення позивача опікуном над дитиною - сиротою ( а.с.69). Суд не приймає до уваги вказаний доказ, оскільки відповідно до до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 р., державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Так, відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставина, зазначена позивачем, не є крайньою необхідністю в розумінні статті 18 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,6,77,241-250,286 КАС України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Начальника 1 віпс ВПС «Станиця Луганська», старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби « Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Піскуна, капітана Ролінського Ярослава Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П.Одарюк