Справа № 580/845/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/845/21 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №63 від 26.10.2020 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури №21-573 вих.20 від 06.10.2020 без обмеження її граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури №21-573 вих.20 від 06.10.2020, без обмеження граничного її розміру та здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.10.2020 року до моменту здійснення перерахунку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що відповідно до частини другої статті 86 Закону №1697-VII пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, апелянт вказує, що враховуючи зміну механізму перерахунку пенсії позивача з моменту прийняття рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019, при перерахунку пенсії не можуть не бути враховані положення частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII щодо максимального розміру пенсії.

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог для перерахунку пенсії у розмірі 84 відсотків від суми місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру, відсутні.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, який перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 84% заробітної плати, призначену відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ з 16 жовтня 2009 року.

22 жовтня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, про перерахунок раніше призначеної пенсії, на умовах її призначення, у зв`язку із проведеною реорганізацією та зміною умов оплати працюючих прокурорів Черкаської обласної прокуратури із 11 вересня 2020 року, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 №6-/2020. До заяви позивачем додано довідку Черкаської обласної прокуратури від 06 жовтня 2020 року № 21-573вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

26 жовтня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняте Рішення № 63 про перерахунок пенсії, згідно якого загальний відсоток розрахованої пенсії від заробітку становить 60, а максимальний розмір пенсії з 01 жовтня 2020 року становить 17120 грн.

Вважаючи дії відповідача стосовно перерахунку пенсії із зменшенням відсотку з 84 до 60 та обмеженням максимального розміру протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ є безпідставним, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року), передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону від 08.07.2011 №3668-VІ) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (далі - Закон України № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

У подальшому, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім п. 8 частини першої ст 15, частини четвертої ст 16, абз. 1 частини другої ст. 46-2, ст. 47, частини першої ст. 49, частини п`ятої ст. 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1, частини третьої ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Відтак, оскільки зазначена норма з 01 січня 2015 року є нечинною, тому у таких випадках слід керуватись саме діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.

Так, за частиною двадцятою статті 86 Закону України №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 13 грудня 2019 року позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 06 жовтня 2020 року №21-573 вих.20.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20 від 14.09.2020, залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

Висновки в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

У частині доводів апеляційної скарги відповідача, у яких він не погоджується із задоволенням вимог про зобов`язання відповідача при перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки від 06 жовтня 2020 року не застосовувати обмеження розміру його пенсії максимальним показником (10 прожиткових мінімумів) та здійснювати перерахунок, виходячи з розрахунку 84% від суми місячної (чинної) заробітної плати, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

За даних обставин, важливо прийняти до уваги те, що згідно зі змісту листа № 6567-6972/Є-03/8-2300/20 від 24 грудня 2020 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача у відповідь на його звернення про те, що статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, передбачено, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, також вказано і на те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, пенсійний орган вказав на те, що відповідно до наданої довідки Черкаської обласної прокуратури від 06 жовтня 2020 року №21-573 вих.20 про розмір грошового забезпечення, розмір пенсії після проведення перерахунку з 01 жовтня 2020 року складає 17120,00 грн (67979,34*60% із застосуванням обмеження граничного розміру) згідно із Законом №1697.

Тож, з урахуванням наведеного, можна стверджувати про наявність спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром, а зазначені позовні вимоги не можуть вважатися передчасними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, обґрунтовуючи законодавчим підґрунтям обмеження пенсії позивачу максимальним розміром, відповідач посилається на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, а також, на положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668, якими також встановлено обмеження максимального розміру пенсії.

У контексті наведеного, варто врахувати, що відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно з якими, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Таким чином, починаючи з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з листопада 2009 року отримує пенсію по інвалідності, обмеження, передбачені вказаною нормою Закону № 3668-VI, не поширюються на позивача, оскільки, пенсія йому призначена до набрання ним чинності в 2016 році.

Також, матеріалами справи підтверджується, що позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 84% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження її граничного розміру (останній перерахунок пенсії позивача проведений на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2016 року у справі № 712/4482/16-а).

При цьому, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а законодавчі зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам при реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Варто розуміти, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто у розмірі 84 % від суми місячного (чинного) заробітку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції належно обгрунтовано висновки щодо підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених коштів пенсії на підставі вказаної вище довідки, виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.В. Чаку