Справа № 640/25926/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Київ № 640/25926/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо належного та вчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.05.2020 щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачу для особистого селянського господарства площею 1,9921 га, яка розташована на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області розглянути, погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 1,9921 га з присвоєнням кадастрового номера, на території села Софіївська-Борщагівка, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та прийняти відповідне рішення щодо затвердження вище згаданого проекту землеустрою, передати земельну ділянку у власність, з присвоєнням кадастрового номеру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не розглянуто заяву позивача стосовно розгляду, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його позиція.

Відповідачем подано до суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2020 задоволено клопотання відповідача та поновлено Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області строк на подачу відзиву на позовну заяву.

У відзиві представником відповідача зазначено, що на клопотання позивача Головним управлінням надано накази «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», які обґрунтовані частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України - передача безоплатно у власність земельних ділянок можлива виключно після припинення права користування чи власності на таку ділянку. Крім того, зазначив, що в проекті, який долучався позивачем до клопотання від 26.11.2019 матеріали погодження проекту землеустрою відсутні.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, та зазначив, що вони не підтверджуються жодними доказами, а тому просив відхилити відзив відповідача, а позов задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2021 повернуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2019 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9921 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

До вказаного клопотання позивачем подано: копію паспорта; копію ідентифікаційного номера; копію з кадастрової карти України з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та диском з координатами бажаної земельної ділянки; диск з координатами бажаної ділянки.

У зв`язку з відсутністю будь-якої відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо розгляду вказаного вище клопотання, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут незалежної експертної оцінки» 20.01.2020 укладено договір №К2020-9 на виконання землевпорядних робіт, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалось розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території села Софіївська Борщагівка Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що листом від 23.01.2020 позивач повідомив Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

В подальшому, 26.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою, в якому просив розглянути, погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства і присвоїти кадастровий номер площею 1,9921 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, в адміністративних межа Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

До вказаного клопотання позивачем додано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на 58 аркушах та електронна форма на компакт-диску; клопотання Інституту незалежної експертної оцінки про погодження проекту землеустрою; фотокопія оголошення з газети «Голос України» №80 (7337) від 14 травня 2020 року про винос меж в натурі (на місцевості) та погодження меж.

Як зазначає позивач, станом на час подання позовної заяви, жодних відповіді чи рішення від відповідача позивач не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, яка полягає у неналежному та несвоєчасному розгляді його клопотання, а також неприйняття відповідного рішення за наслідками розгляду клопотання, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (пункт 1).

Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункт 4).

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Київської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому приписами статті 118 Земельного кодексу України.

В свою чергу, частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 4 статті 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 14 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Відповідно до частини 8 статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз викладених правових норм свідчить, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають погодженню у порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання вмотивованого рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у його затвердженні із наведенням правових підстав такої відмови.

Судом встановлено, що позивачем подано клопотання 26.05.2020 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просив розглянути, погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства і присвоїти кадастровий номер площею 1,9921 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, в адміністративних межа Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

До вказаного клопотання позивачем додано:

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на 55 аркушах та електронна форма на компакт-диску;

клопотання Інституту незалежної експертної оцінки про погодження проекту землеустрою;

фотокопія оголошення з газети «Голос України» №80 (7337) від 14 травня 2020 року про винос меж в натурі (на місцевості) та погодження меж.

Вказане клопотання разом з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку та отримано останнім 29.05.2020, про що свідчать копії повідомлення та розпечатка з веб-сайту пошти.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідного рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 26.05.2020 не прийнято.

У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що на клопотання позивача від 26.11.2019 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність орієнтовною площею 1,9921 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області надано накази «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідно. Відмови обґрунтовані частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України - передача безоплатно у власність земельних ділянок можлива виключно після припинення права користування чи власності на таку ділянку.

Також представник відповідача пояснив, що у відповідності до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. За інформацією Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства на території с. Софіївська Борщагівка Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на погодження до Міськрайонного управління не подавався. До поданого позивачем клопотання не додано матеріали погодження проекту землеустрою.

Однак, посилаючись на вказані обставини відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не подано до суду жодних належних і допустимих доказів в підтвердження своєї позиції, як і не подано доказів прийняття відповідного рішення за результатами розгляду клопотання позивача від 26.05.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач у відзиві надає пояснення лише з приводу клопотання від 26.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність.

Таким чином, клопотання позивача від 26.05.2020 фактично не розглянуто відповідачем в порядку та у спосіб, що встановлені Земельним кодексом України, що свідчить про допущення ним протиправної бездіяльності.

Допускаючи такий нерозгляд клопотання позивача, відповідач створив умови для юридичної невизначеності, а тому така поведінка відповідного органу виконавчої влади не відповідає вимогам закону.

При цьому, в силу діючого законодавства позивач мав «законні сподівання» на вирішення його клопотання.

Згідно п.3.1 рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України. У даному випадку відповідачем допущено бездіяльність, оскільки звернення позивача про затвердження проекту землеустрою не було розглянуто і за результатами такого розгляду не прийнято рішення по суті.

За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою чи затвердження проектів землеустрою є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, у даному випадку належним способом відновлення порушеного права позивача є саме визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо належного та своєчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.05.2020 щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та надання її у власність для особистого селянського господарства площею 1,9921 га, яка розташована на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради та зобов`язання відповідача розглянути відповідне клопотання ОСОБА_1 від 26.05.2020 про погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9921 га з присвоєнням кадастрового номера на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради з прийняттям відповідного рішення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо належного та своєчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.05.2020 стосовно прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та надання її у власність для особистого селянського господарства площею 1,9921 га, яка розташована на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.05.2020 про погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9921 га з присвоєнням кадастрового номера на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради з прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко