Справа № 380/10371/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати ухвалу №513 від 25.03.2021 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

- зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою бажаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско, м. Львів, з метою її подальшої безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, у відповідності до заяви з графічними додатками гр. ОСОБА_1 від 11.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зігдно з ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу на виготовлення проекту землеустрю може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і історико-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проте, оскаржуваною ухвалою позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстави, що не передбачено ст. 118 ЗК України.

Представник відповідача подов до суду відзив на позовну заяву, вказує, що право надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні є дискреційним повноваженням, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив. Вказує, що позовні вимоги є підставними та обгрунтвоаними.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окрудного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 1.380.2019.007034, що набрало законної сили, встановлено настпні обставини.

11.06.2019 року за №3-3-66610/АП-2403 ОСОБА_1 було подано на ім`я Міського голови Львова заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско м.Львів.

Разом із зазначеною вище заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско м.Львів від 11.06.2019 року, позивачем було подано Міському голові відповідні документи, а саме: -графічний матеріал публічної кадастрової карти, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки; -фрагмент схеми функціонального зонування Шевченківського району, згідно змін №5 до Детального плану житлового району «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -Проектний план Детального плану житлового мікрорайону «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -схему функціонального зонування території Детального плану житлового району «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -план-схему з ув`язкою до сусідніх земельних ділянок; -копію документа, що посвідчує особу (ідентифікаційний код, паспорт).

На заяву від 11.06.2019 року №3-3-66610/АП-2403 Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради надано позивачу відповідь листом від 01.07.2019 року, зі змісту якої встановлено, що для прийняття Львівською міською радою рішення (ухвали) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», Земельного кодексу України та технологічних карток адміністративних послуг (із змінами), які надає Львівська міська рада ОСОБА_1 необхідно самостійно визначитись із місцем розташування земельної ділянки, звернутись із відповідним клопотанням на ім`я міського голови та представити такі документи: -план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники); -довідку про правовий статус земельної ділянки, видану відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру Львівської області (вул.Донецька, 3); -нотаріально засвідчену згоду землекористувачів на ім`я Міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі доручення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів; -довідку про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видану відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру Львівської області; -копію паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки) або копію документа, що посвідчують особу.

У подальшому, 05.08.2019 року позивач звернулася до в.о. начальника Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради із заявою, в якій повідомила, що не має змоги подати будь-які додаткові документи, окрім уже поданих, оскільки витребування таких суперечить положенням ч.6 ст.118 Земельного кодексу України. Вказала також, що у відповідності до Генерального плану міста Львова, Детального плану територій мікрорайону «Під Голоском» (зі змінами), запитувана/бажана земельна ділянка належить до земель категорії Ж-1 - зона садибної забудови, що відповідає вказаному цільовому призначенню у заяві; така земельна ділянка не є у користуванні чи власності третіх осіб. У зв`язку із цим, у своїй заяві (клопотанні) позивач повторно просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско м.Львів.

03.10.2019 року Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради надало позивачу відповідь, викладену у листі №2403-4170, що аналогічна відповіді від 01.07.2019 року.

Відповідно до інформації, наданої відділом у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у довідці від 29.10.2019 року №31-13-0.37-8614/169-19 на заяву від 15.10.2019 року №0-8257/0/256-19 вказано, що земельна ділянка в урочищі Голоско м.Львів, згідно представленого плану земельної ділянки, відноситься до земель м.Львів, які не надані у власність або користування. Відтак, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 1.380.2019.007034, визнано протиправними дії Львівської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.06.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га на території м.Львова в урочищі Голоско. Зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га на території м.Львова в урочищі Голоско. На виконання рішення суду Львівською міською радою на 4-тій сесії 8-ог оскликання прийнято ухвалу від 25.03.2021 № 513 «Про відмову у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско», у зв`язку із відсутністю документів, передбачених ухвалою місько ради від 14.09.2017 № 2373 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалаю, звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Водночас чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №813/481/17, від 18.10.2018 у справі №527/43/17, від 25.02.2019 у справі №347/964/17 та від 22.04.2019 у справі №263/16221/17.

Так, якщо особою, яка звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Водночас, у разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині сьомій статті 118 ЗК України, з відповідним вмотивуванням.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Судом встановлено, що 11.06.2019 року за №3-3-66610/АП-2403 ОСОБА_1 було подано на ім`я Міського голови Львова заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско м.Львів.

Разом із зазначеною вище заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско м.Львів від 11.06.2019 року, позивачем було подано Міському голові відповідні документи, а саме: -графічний матеріал публічної кадастрової карти, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки; -фрагмент схеми функціонального зонування Шевченківського району, згідно змін №5 до Детального плану житлового району «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -Проектний план Детального плану житлового мікрорайону «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -схему функціонального зонування території Детального плану житлового району «Під Голоском» з вказаним місцем розташування ділянки; -план-схему з ув`язкою до сусідніх земельних ділянок; -копію документа, що посвідчує особу (ідентифікаційний код, паспорт).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 1.380.2019.007034, зокрема, зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою подальшого її безоплатного отримання у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га на території м.Львова в урочищі Голоско. На виконання рішення суду Львівською міською радою на 4-тій сесії 8-ог оскликання прийнято ухвалу від 25.03.2021 № 513 «Про відмову у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско», у зв`язку із відсутністю документів, передбачених ухвалою місько ради від 14.09.2017 № 2373 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

Згідно змісту оскаржуваної ухвали , позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку із відсутністю документів, передбачених ухвалою місько ради від 14.09.2017 № 2373 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

На підставі наведеного, суд вказує, що ухвала Львівської міської ради на 4-тої сесії 8-ого скликання від 25.03.2021 № 513 «Про відмову у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско» є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року, 24 січня 2019 року, 15 серпня 2019 року у справах №№ 806/2687/17, 806/2981/17, 806/3097/17.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд вказує, що позивач виконав всі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, долучив необхідні документи визначені ЗК України, проте відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розробку прокту землеустрою.

Відтак, судом у вказаній вище справі встановлено належність поданих позивачами документів, що виключає в подальшому можливість повторно відмовити у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою з підстав неналежності чи неповноти наданих заявниками документів.

За наявності належним чином поданих позивачем і документів та з урахуванням позиції суду про необґрунтованість причин відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, є підстави вважати, що у суб`єкта владних повноважень відсутні перешкоди у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Таким чином, суд вважає за необхідне, зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою бажаної земельної ділянки орієнтовною площею 0, 10 га в урочищі Голоско, м. Львів, з метою її подальшої безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, у відповідності до заяви з графічними додатками гр. ОСОБА_1 від 11.06.2019.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати ухвала Львівської міської ради 4-тої сесії 8-ого скликання від 25.03.2021 № 513 «Про відмову у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско».

3. Зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско, м. Львів, з метою її подальшої безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, у відповідності до заяви з графічними додатками ОСОБА_1 від 11.06.2019.

4. Судовий збір в розмірі 908,0080 грн стягнути з Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 25.08.2021.

Суддя Костецький Н.В.