Справа № 160/13247/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13247/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Юрко І.В., за участю секретаря судового засідання Солодкової К.А., за участю представника позивача Мельниченка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року в адміністративній справі №160/13247/20 (суддя у 1 інстанції Юхно І.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товаристо «Синельниківська теплоізоляція» звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 21 лютого 2020 року №60 про відмову публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 з метою видобування суглинків Синельниківського рудовища, що знаходиться у Синельниківському районі Дніпропетровської області;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821, в частині строку дії спеціального дозволу на користування надрами зазначивши відповідно до встановленого порядку продовження терміну його дії на 12 (дванадцять) років - до 31.12.2029 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на підставі користування надрами з метою видобування суглинків Синельниківсього рудовища, що знаходиться у Синельниківському районі Дніпропетровської області при проведенні відповідних робіт ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» отримало на аукціоні спеціальний дозвіл (ліцензію) від 30.12.2005 року реєстраційний номер №3821. В подальшому ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» виконало всі умови для отримання продовженого спеціального дозволу, проте відповідачем протиправно відмовлено у його надані.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології надр України від 21 лютого 2020 року №60 про відмову публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 з метою видобування суглинків Синельниківського рудовища, що знаходиться у Синельниківському районі Дніпропетровської області. Зобов`язано Державну службу геології надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821, в частині строку дії спеціального дозволу на користування надрами, зазначивши відповідно до встановленого порядку продовження терміну його дії на 12 (дванадцять) років до 31.12.2029 року. Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби геології надр України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири гривні нуль копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» звернулося до Державної служби геології та надр України з заявою від 12.06.2018 року № 151 на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, яка надійшла до Держгеонадр України 01.08.2018 року, проте оскільки позивач пропустив шести місячний строк для подання заяви на продовження дії спеціального дозволу, відповідну заяву було повернуто. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року у справі № 804/2125/18, яке залишене без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року позовну заяву ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» до Держгеонадр України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Державної служби геології та надр України у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами, яка оформлена листом від 06.09.2017 року № 20138/03/12-17 та зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» від 12.06.2017 року № 151 на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821, виданого Публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція». На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року відповідачем прийнято наказ від 21.02.2020 року №60 про відмову Публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 з метою видобування суглинків Синельниківського родовища у Дніпропетровській області та листом від 10.03.2020 №4022/01/11-20 повернуто Публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція» заяву з доданими до неї документами. Також зазначено, що позивач звернувся 16.10.2020 року з позовною заявою про оскарження наказу від 21.02.2020 №60, а відтак позов подано поза межами шестимісячного строку, встановленого приписами КАС України.

В відзиві на апеляційну скарги позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Державною службою геології та надр України публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція» видано спеціальний дозвіл на користування надрами №3821 від 30.12.2005 року для видобування суглинків в якості сировини придатної для виробництва цегли керамічної Синельниківського родовища терміном дії на 12 років (тобто дія дозволу закінчується до 30.12.2017 року).

14.12.2017 року між Державною службою геології та надр України та ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» укладено Угоду №3821 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, як додаток до спеціального дозволу на користування надрами, наданого з метою видобування корисних копалин суглинки, Синельниківське родовище №3821 від 30.12.2005 року.

12.06.2017 року ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою та додатковими документами, необхідними для продовження строку дії спеціального дозволу.

Листом від 06.09.2017 року №20138/03/12-17 Державна служба геології та надр України повідомила ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» про відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу № 3821 від 30.12.2005 року на підставі пункту 15 Порядку №615, а саме: невчасне подання заяви на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами відповідно до вимог Порядку та повернуло подані матеріали товариству.

Не погодившись з вищевказаною відмовою, позивач звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року у справі № 804/2125/18 адміністративний позов ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправною відмову Державної служби геології та надр України у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами, яка оформлена листом від 06.09.2017 року №20138/03/12-17; зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» від 12.06.2017 року №151 на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821, виданого Публічному акціонерному товариству «Синельниківська теплоізоляція».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №804/2125/18 залишено без змін.

З метою продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №3821 від 30.12.2005 року для видобування суглинків Синельниківського родовища, Позивачем було надано відповідачеві заяву на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 17.01.2020 вих.№18, до якої були надані:

- пояснювальна записка з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства;

- копія Протоколу ВКЗ СРСР від 10.04.1954 року №8874;

- копія Протоколу ЦКЗ Мінбудматеріалів УРСР від 29.03.1988 року №153;

- копія поданого відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, та інформацію про його внесення до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля (реєстраційний номер 99);

- каталог географічних координат кутових точок ділянки надр із зазначенням її площі;

- оглядова карта;

- ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок М 1:2000;

- план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів з лініями геологічних розрізів (аркуші №1-№3);

- геологічна карта розрізів з межами категорій запасів (та умовними позначками).

21.02.2020 року Державною службою геології та надр України винесено наказ №60 «Про прийняття рішення щодо продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами», яким було відмовлено ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 з метою видобування суглинків Синельниківського родовища, що знаходиться у Синельниківському районі Дніпропетровської області.

У вказаному наказі зазначено, що його прийнято відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2015 №1174, пунктів 15, 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.201 року №615, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року, залишеного без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 року по справі № 804/2125/18, та з урахуванням рекомендацій Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 11.02.2020 р. № 1-РГ-2020).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Кодексу України про надра, надра надаються у постійне або тимчасове користування. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Відповідно до статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Права та обов`язки користувачів надр визначені статтею 24 Кодексу України про надра.

Користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Статтею 26 зазначеного Кодексу встановлено, що право користування надрами припиняється, з поміж іншого, у разі закінчення встановленого строку користування надрами.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1174 центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Державна служба геології та надр України (Держгеонадра).

Держгеонадра у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення №1174).

Згідно із пунктом 4 Положення №1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, з поміж інших, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Пунктом 7 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615.

Пунктом 2 Порядку №615 встановлено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Згідно абзацу 1 пункту 3 Порядку №615 на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.

Відповідно до пункту 7 Порядку №615 дозвіл надається на строк, визначений заявником, але не більш як п`ять років - на геологічне вивчення родовищ корисних копалин і геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно із абзацом 2 пункту 14 Порядку №615 встановлено, що продовження строку дії дозволу на геологічне вивчення може здійснюватися не більше двох разів, крім дозволів на геологічне вивчення, згідно з якими роботи виконуються виключно за кошти державного бюджету.

Відповідно до абзацу 5 пункту 14 Порядку №615 встановлено, що для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону.

Згідно з абзацу 14 пункту 14 Порядку № 615 рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 615 Надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу у разі: - невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою; - прийняття органом місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства; - подання заявником документів не в повному обсязі; - виявлення у поданих документах недостовірних даних; - невідповідності документів, поданих заявником, вимогам пункту 14 цього Порядку; - наявності інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; - наявності у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період; - відмови Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу; - невиконання програми робіт на ділянках надр, на користування якими заявнику вже надано дозвіл, виявлення порушень правил користування надрами на таких ділянках, що зафіксовано в актах перевірок, приписах або розпорядженнях відповідних органів у сфері надрокористування до моменту їх усунення, крім випадків визнання таких приписів або розпоряджень недійсними або дію яких зупинено згідно з рішенням суду.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Так, в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року у справі 804/2125/18, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що заява позивача про продовження строку дії дозволу з відповідними документами для його продовження товариством подана своєчасно, в межах встановленого законодавством шестимісячного строку, у зв`язку з чим відповідачем безпідставно прийнято рішення про відмову в продовженні дії спеціального дозволу.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, відповідач наказом від 21.02.2020 року №60 відмовив ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 з метою видобування суглинків Синельниківського родовища, що знаходиться у Синельниківському районі Дніпропетровської області із посиланням на протокол засідання Робочої групи з питань надрокористування від 11.02.2020 р. № 1-РГ-2020.

Із змісту вказаного протоколу вбачається, що Держгеонадра відмовила ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 на підставі того, що ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Державної служби геології та надр України.

Інших підстав ані оскаржуваний наказ, ані протокол засідання Робочої групи з питань надрокористування від 11.02.2020 р. № 1-РГ-2020.

Таким чином, відповідачем відмовлено у продовженні строку дії дозволу надрокористувачу з підстав, які не визначені п.15 Порядку № 615.

При цьому, саме по собі відкриття касаційного провадження не зупиняє виконання оскаржуваного судового рішення, а також не зупиняє його дію.

Так, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутня інформація щодо постановлення Верховним Судом ухвали про зупинення виконання або зупинення дії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року у справі №804/2125/18.

За таких обставин рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №804/2125/18 було чинним та таким що підлягало виконанню з урахуванням висновків суду, зазначених в цьому рішенні.

Крім того, постановою Верховного Суду від 07.07.2021 року по справі №804/2125/18 касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від24.07.2018 року залишено без змін.

Стосовно посилань скаржника про те, що у Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» станом на 08.12.2020 року відсутній пакет документів ПАТ «Синельниківська теплоізоляція», слід зазначити наступне.

Так, згідно з абз.2 ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки спірний наказ не містить жодного посилання на те, що заявником документи подані не в повному обсязі, то доводи відповідача про відсутність документів судом не приймаються.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» повторно направлено пакет документів разом із заявою на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 17.01.2020 року вих.№18 з документами для продовження строку дії спеціального дозволу, передбаченими Порядком №615.

Відповідачем під час розгляду справи також не доведено, що у поданих документах виявлено недостовірні дані чи документи, подані заявником, не відповідають вимогам пункту 14 Порядку №615 та не надано доказів порушення ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» умов користування надрами.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не наведено в оскаржуваному рішення про відмову в продовженні строку дії спеціального дозволу підстав, визначених п.15 Порядку №615, а відтак наказ Державної служби геології надр України від 21 лютого 2020 року №60 є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового контролю у межах цієї справи.

Також слід зазначити, що наказ відповідача від 21.02.2020 року №60 про відмову позивачу в продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.12.2005 року №3821 не був предметом розгляду в адміністративній справі №804/2125/18, а тому в даному випадку відсутній спільний предмет в адміністративних справах №804/2125/18 та №160/13247/20, що свідчить про помилковість тверджень відповідача про те, що спір у цих справах є тотожнім.

Щодо твердження відповідача про пропуск строку звернення позивача з позовом до адміністративного суду, колегія судді зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї ж статті КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивачем оскаржується наказ Держгеонадр №60 від 21.02.2020р., який був направлений на адресу позивача супровідним листом №5515/01/11-20 від 06.04.2020р. і отримано позивачем 17.04.2020р., про що в журналі реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» під номером 71 міститься запис.

А відтак саме з 17.04.2020 року у позивача розпочався шестимісячний строк звернення з відповідним позовом, а тому підприємство подавши позов 16.10.2020 року не пропустило строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду не надано.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року в адміністративній справі №160/13247/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року в адміністративній справі №160/13247/20 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 11.08.2021 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя І.В. Юрко