Справа № 120/1404/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

20 серпня 2021 р. Справа №120/1404/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н. Л., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом:

ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху. Зазначено, що позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку. Крім того, запропоновано позивачу у 10 - денний строк, з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому зазначає, що спір про стягнення не виплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати е трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці відтак, не обмежується будь-яким строком. Також зазначає, що предметом позову є вимога про визнання протиправною відмови, яка відображена в листі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.02.2021 року за №50/08/33-М-207 в нарахуванні та виплаті Позивачу середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в період з 28.05.2020 року по 16.12.2020 року. Тому вважає, що після отримання відмови від 04.02.2021 року позивач звернувся у місячний термін за захистом порушеного права.

Ознайомившись із мотивами, наведеними позивачем у заяві про усунення недоліків позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

У даному ж випадку, як уже зазначалось судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, предметом даного позову є виплата середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Із наведеного слідує, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, зокрема в зв`язку із звільненням його із військової служби та не виплати компенсації за речове майно, право на яку він здобув під час проходження публічної служби, в неналежному на його думку розмірі та, як наслідок, у разі не своєчасної виплати такої компенсації належної суми виплати середнього заробітку, а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

При цьому, у даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №815/2681/17, у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19.

У поданому адміністративному позові позивач вказує, що з 28.05.2020 року позивач був звільнений у запас.

Зазначено, що було остаточний розрахунок здійснено 16.12.2020 року. Однак на думку позивача, така заборгованість виплачена із порушенням встановлених законодавством порядку та строків. Тому належним буде стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

28.01.2021 року позивач звернувся до відповідача із вимогою виплатити середній заробіток. 04.02.2021 року у відповідь на звернення позивач отримав від військової частини відмову.

Суд звертає увагу, що датою, з якої позивач мав би дізнатися про порушення своїх прав, є дата проведення з ним остаточного розрахунку тобто 16.12.2020 року, а не дата отримання листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.02.2021 року, про що він зазначає в позовній заяві.

Таким чином, саме із 16.12.2020 року слід обраховувати початок перебігу місячного строку звернення до суду.

Разом із тим, із даним позовом позивач звернувся лише 22.02.2021 року, тобто із пропуском строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України.

У той же час, у поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач наголошує на досудовому врегулюванні спору, а тому відлік строку звернення до суду слід розпочинати з моменту отримання листа від військової частини.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Окремо слід зазначити, що обов`язку щодо досудового врегулюванню спору у цій категорії справ законодавцем не передбачено, а є лише ініціативою позивача.

Таким чином, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, а також із мотивами заявленого клопотання позивачем, у якому останній наголошує, що відлік строку звернення до суду має відбуватись з моменту отримання ним листа військової частини, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем місячного строку звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, а у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви не наведено жодних обставин на підтвердження поважності причин його пропуску, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.