Справа № 400/3908/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р. № 400/3908/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2020 № 1; визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо внесення даних до ліцензії ФОП- ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 08.04.2019 за №1900089 про початок терміну її дії із 13.04.2019, а не з моменту закінчення дії попередньої ліцензії, тобто з 12.04.2019.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 31.08.2020 року №1.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в акті перевірки від 04.08.2020 №89/14-29-32-01/ НОМЕР_1 , що складений за результатами фактичної перевірки 04.08.2020 на підставі наказу від 13.07.2020 №977 зазначається, що у кафе за адресою: АДРЕСА_2 , яке використовується ФОП ОСОБА_1 12.04.2019 по 11.10.2019 здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями (пиво в асортименті) на загальну суму 2420 грн без наявності ліцензій. Факт порушення підтверджується z звітом денним від 12.04.2019 року.

ФОП ОСОБА_1 мала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2018/14/03/64/ НОМЕР_2 за місцем здійснення господарської діяльності ( АДРЕСА_2 ). Строк терміну дії цієї ліцензії, що був встановлений до 11.04.2019, ФОП ОСОБА_1 були виконані всі необхідні дії для належного і своєчасного оформлення наступної ліцензії, тобто на новий строк.

Строк дії попередньої ліцензій закінчувався 11.04.2019 (включно). За результатами розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 04.04.2019 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області підготовлена та видана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер №1900089 від 08.04.2019) терміном дії з 13.04.2019 до 13.04.2020.

Позивачка звернула увагу, що рішення про надання їй ліцензії було прийняте 08.04.2019 року, відповідач повинен був усвідомлювати той факт, що термін дії попередньої ліцензії спливає 11.04.2019 року, будь яких перешкод для надання позивачці ліцензії з 12.04.2019 року не було. Будь- які об`єктивні підстави ненадання позивачці ліцензії терміном дії з 12.04.2019 року були відсутні. Зазначає, що 13.04.2019 року є десятим днем розгляду її заяви, та був вихідним днем (субота). Відповідно до діючого законодавства визначається, що ліцензія видається заявнику не пізніше 10 календарних днів від дня подання заяви. Враховуючи, що 13.04.2019 р був вихідним днем відповідач повинен був видати ліцензію 12.04.2019 року, а фактично ОСОБА_1 отримала ліцензію з вини відповідача 15.04.2019 року (на 12 день від дня подання заяви), що є порушенням строків, встановлених ст.15 Закону №481/95-ВР.

З урахуванням наведеного, позивачка вважає, що дата початку терміну дії ліцензії реєстраційний номер № 1900089 від 08.04.2019 встановлена не коректно, не добросовісно, не розсудливо.

Вказане на думку позивача є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на виконання наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 13.07.2020 №997 та відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується ФОП ОСОБА_1 .

В ході проведення перевірки встановлено, що у кафе здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності (продаж пива в асортименті на загальну суму 2420.00 грн).

Відповідач просив звернути увагу на те, що в позовній заяві платник податків також не може підтвердити наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на момент проведення перевірки контролюючим органом.

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог просив в позові відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконання наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 13.07.2020 № 977 та на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки складено акт №89/14-29-32-01/ НОМЕР_1 від 04.08.2020.

За даними акту перевірки у кафе за адресою: АДРЕСА_2 , який використовує ФОП - ОСОБА_1 в період 12.04.2019 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензійї. Факт реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на такий вид діяльності підтверджується Z звітом денним від 12.04.2019, який додавався до відзиву .

Згідно висновків акту перевірки позивачем допущено порушення ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР « Про державне регулювання виробництва і

обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закону 481/95-BP).

На підставі акту перевірки № 89/14-29-32-01/ НОМЕР_1 від 04.08.2020 відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 31.08.2020 №1, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у сумі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій;

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що за змістом статті 15 Закону 481/95-BP роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Системний аналіз окремих положень статті 15 Закону 481/95-BP дозволяє прийти до

висновку, що законодавець встановлює обов`язок отримувати ліцензію на кожний окремий вид діяльності - окремо на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, та окремо на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 затверджений Перелік органів ліцензування, до яких відносяться територіальні органи ДФС.

Зразки ліцензій на право здійснення експорту, імпорту, оптової та роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами затверджені наказом Міністерства зовнішніх економічних зав`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260.

Крім того, наказом Державної фіскальної служби України від 24.10.2014 №213 затверджені Рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Пунктом 3.4 наведених рекомендацій визначено, що ліцензія або рішення про відмову у її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів від дня одержання заяви.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 мала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2018/14/03/64/ НОМЕР_2 . Термін дії вказаної ліцензії встановлений з 12.04.2018 до 12.04.2019 року.

04.04.2019 позивачка звернулася до Головного управління ДПС у Миколаївській області із заявою на одержання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вищевказаним місцем здійснення господарської діяльності. Позивачкою здійснена своєчасна оплата за її видачу, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 03.04.2020 року.

За результатами розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 04.04.2019 Головним управлінням ДПС у Миколаївської області підготовлено та видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями - реєстраційний номер №1900089 від 08.04.2019, терміном дії з 13.04.2019 до 13.04.2020.

Суд звертає увагу, що у своїй заяві від 04.04.2019 позивачка просила видати ліцензію терміном дії з 12.04.2019.

В свою чергу, дані про реєстрацію вище вказаних ліцензій внесені в реєстр термін ліцензій вказано з 13.04.2019.

У цьому контексті суд зазначає, що Законом №481/95-ВР лише встановлюється, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими органами терміном на один рік. При цьому, Закон №481/95-ВР не визначає з якої дати суб`єкт господарювання набуває право на здійснення ліцензійної господарської діяльності та якою датою закінчується цей термін.

Однак, відповідно до п. 4-6 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо.

Наведеним критеріям ч. 2 ст. 2 КАС України вчинені відповідачем дії не відповідають.

Податковий орган, видаючи ліцензію з терміном дії, починаючи з 13.04.2019, хоча і діяв в межах наданих йому строків, проте мав всі можливості для встановлення іншого строку її дії, який би був більш сприятливим для платника податків.

На переконання суду, реалізація дискреційних повноважень податкового органу не повинна створювати штучних перешкод для здійснення законної діяльності суб`єкта господарювання, оскільки це вказує на недобросовісність дій податкового органу.

Більш того, розуміючи, що позивач не отримав ліцензії у період закінчення дії попередньої з 12.04.2019 року відповідач призначив проведення фактичної перевірки позивача з метою подальшого притягнення останньої до відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо внесення про початок терміну дії з

13.04.2019 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900089 від 08.04.2019 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Внаслідок того, що відповідач мав змогу реєструючи ліцензію вказати термін її дії саме з 12.04.2019, а не з 13.04.2019, тому вказані дії потягли за собою накладення на позивачку штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, що є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Виходячи з положень ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ) задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо внесення даних до ліцензії ФОП - ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 08.04.2019 р за №1900089 про початок терміну її дії із 13.04.2019, а не з моменту закінчення дії попередньої ліцензії, тобто з 12.04.2019 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 31.08.2020 року №1.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя О.М. Мельник