Справа № 560/1390/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 560/1390/21

адміністративне провадження № К/9901/30304/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, В.М. Шарапи

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СТОВ «Агрокряж», ТзДВ «Промбуд-1», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СТОВ "Агрокряж" та ТзДВ "Промбуд - 1", в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 46 від 14 жовтня 2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи на посаді електрозварника з 15.08.1983 по 29.10.1983, з 22.01.1986 по 13.07.1987 у БМУ «Промбуд-3» тресту «Кам`янець-Подільськпромбуд», яке згодом було реорганізовано у ТзДВ «Промбуд-1», а також періоду з 14.07.1987 року по 01.11.2006 у колгоспі «Правда», згодом спілка селянських господарств «Правда», СТОВ «Клопотівецьке», СТОВ «Агрокряж»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13 липня 2020 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 46 від 14 жовтня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди навчання ОСОБА_1 в Барському середньому ГПТУ № 8 з 01.09.1981 року по 14.07.1983 року, а також періоди роботи з 15.08.1983 року по 25.10.1983 року в «Промбуд-3» тресту «Кам`янець - Подільськпромбуд» електрозварником 4 - го розряду, строкову військову службу з 24.11.1983 року по 01.11.1985 рік, періоди роботи в Хмельницькому БМУ"Промбуд" електрозварником з 24.04.1987 року по 13.07.1987 року, періоди роботи електрозварником у колгоспі "Правда", реорганізованому в СС "Правда", в СТОВ "Клопотовецьке", в СТОВ "Агрокряж" з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 рок, з 12.05.2008 року по 01.11.2008 року, з 01.11.2008 року по 01.12.2008 року та повторно розглянути заяву позивача від 13.07.2020 року, і прийняти рішення, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позову відмовлено.

04 березня 2021 року від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками, в якій позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу у справі № 560/1390/21 в розмірі 1 000,00 гривень.

29 березня 2021 року Хмельницьким окружним адміністративним судом винесено додаткове рішення у вказаній справі, відповідно до якого заяву позивача задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати, які позивач сплатив представнику позивача у зв`язку з розглядом адміністративної справи №560/1390/21 з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в сумі 313,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань, в решті вимог заяви відмовлено. Вказане судове рішення залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року та винести постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про стягнення судових витрат в повному обсязі.

Згідно відтиску поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 11 серпня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Встановлено, що судом першої інстанції призначено та розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності або інших справ розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у зазначених вище справах, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках. Аналогічне положення закріплене у пункті 7 частини третьої статті 2 та частині першій статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України, а також частині першій статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага з урахуванням того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави обґрунтовує тим, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме неправильно здійснено розподіл судових витрат, зокрема, не враховано висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17. Скаржник вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, наведені скаржником аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи прийнятої за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СТОВ «Агрокряж», ТзДВ «Промбуд-1», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа