Справа № 619/3956/21
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/3956/21
провадження №2-а/619/233/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, начальника віпс (тип А) Відділу прикордонної служби «Дергачі» капітана Няньчур Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, начальника віпс (тип А) Відділу прикордонної служби «Дергачі» капітана Няньчур Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №152313 від 24.07.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 24.07.2021 начальником віпс (тип А) ВПС «Дергачі» капітаном Няньчур О.С. винесено постанову №152313, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 гривень.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вона разом з неповнолітньою донькою проживають в АДРЕСА_2, її чоловік - ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

23.07.2021 вона разом зі своїм чоловіком та малолітньою донькою виїхали з тимчасово окупованої території України через пункт пропуску «Ізварине», рух через який припинено, оскільки її чоловіку були терміново необхідні медичні препарати для лікування інсулінозалежної хвороби цукрового діабету 2-го типу, які він купує у м. Харкові, та оскільки вони дізналися про підписання президентом України Закону України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» щодо тимчасових підстав незастосування адміністративних стягнень та заходів впливу за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї» від 29.06.2021 року № 1583- ІХ, згідно з яким не застосовуються заходи адміністративного впливу до осіб, які з гуманітарних причин порушили порядок в`їзду/виїзду з/на тимчасово окупованих територій України.

Так, п. 1. Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» доповнено пунктом 41 такого змісту:

«41 Установити, що до громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, на період дії карантину або на час блокування діяльності контрольних пунктів в`їзду-виїзду не застосовуються адміністративні стягнення та заходи впливу за адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру, визначених Кабінетом Міністрів України».

Згідно з п. 22-2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2020 р. № 1161 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» у разі тимчасового припинення роботи контрольних пунктів пропуск осіб, транспортних засобів здійснюється невідкладно за наявності таких підстав гуманітарного характеру, зокрема з метою возз`єднання сім`ї, зокрема у разі спільної подорожі членів сім`ї за наявності підстав для перетину лінії розмежування хоча б у одного члена сім`ї - інші члени сім`ї також допускаються до перетину лінії розмежування. Перетин дозволяється батькам (одному з батьків), якщо діти перебувають на іншій стороні лінії розмежування; у разі тяжкої хвороби, смерті близьких родичів; у разі необхідності забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення або проходження лікування за наявності тяжких та/або хронічних хвороб (зокрема інсулінозалежного діабету, онкологічних захворювань, потреби в антиретровірусній, протитуберкульозній терапії).

24.07.2021 у пункті пропуску через державний кордон «Гоптівка» посадові особи прикордонної служби повідомили їй, що зазначений закон набрав чинності саме 24.07.2021, тому вона щиро розкаялася у тому, що помилково вважала, що він набрав чинності 23.07.2021, просила не застосовувати до неї адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 204-2 КпАП України, враховуючи її перебування у декретній відпустці та наявність малолітньої дитини, беручи до уваги стан здоров`я її чоловіка, його необхідність у медичному лікуванні, а також статус її чоловіка як тимчасово непрацюючого.

Також вона вказувала, що наразі відсутня можливість вільного перетину лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду - виїзду зі сторони тимчасово окупованих територій через блокування з боку самопроголошених органів на тих територіях - інформація про що є загальновідомою.

Вказує, що переміщення осіб, транспортних засобів та товарів з окупованих територій до території Російської Федерації не є порушенням норм чинного законодавства України, за що передбачено відповідальність. Правопорушення передбачене ст. 204-2 КпАП України є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї через лінію розмежування, а не фізичний перетин лінії державного кордону України на тимчасово окупованих територіях до іншої держави (де відсутня лінія розмежування), зокрема, Російської Федерації.

Постанова не містить обов`язкових реквізитів, а саме: не зазначено номер телефону та e-mail підрозділу органу охорони державного кордону.

У постанові не вказано про наявність обставин, що можуть пом`якшити відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, що вона та її чоловік знаходилися під впливом сильного душевного хвилювання, у зв`язку з відсутностю на тимчасово окупованій території медичних препаратів, що необхідні ОСОБА_2 для щоденного прийому задля усунення негативних наслідків захворювання діабету 2 типу для його здоров`я, про що нею було вказано під час оформлення протоколу.

Крім того, не враховані такі обставини як її скрутний майновий стан, у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці, тимчасовою безробітністю її чоловіка та наявність у них малолітньої дитини, що особа притягається до адміністративної відповідальності вперше, також те, що вона не вважала вчинені дії правопорушенням.

Вказує, що посадова особа мала достатні фактичні обставини для висновку про застосування до неї правил ст. 20 КпАП України щодо неосудності особи або застосування попередження за ст. 26 КпАП України, або обмежетись усним зауваженням.

Під час складання оскаржуваної постанови вона зазначила, що буде оскаржувати зазначену постанову у суді, що не було взято до уваги, тому протокол про вчинення правопорушення у цій справі не складався і їй не було роз`яснено її право на правову допомогу.

Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких зроблено висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України; не містить доказів підтвердження її вини у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необгрунтованою.

Постанова відносно неї винесена з процесуальними порушеннями, оскільки вона заперечувала вчинення нею адміністративного правопорушення. За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з істотними порушеннями.

Враховуючи, що оскаржувана постанова була прийнята 24.07.2021, тобто в день, коли набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» щодо тимчасових підстав незастосування адміністративних стягнень та заходів впливу за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї» від 29.06.2021 року № 1583- ІХ, згідно з яким не застосовуватимуть заходи адміністративного впливу до осіб, які з гуманітарних причин порушили порядок в`їзду/виїзду з/на тимчасово окупованих територій України, капітан Няньчур О.С. не врахував положення ст. 8 КпАП України, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову №152313 від 24.07.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність.

Відповідач -начальник віпс (тип А) впс «Дергачі» капітана Няньчур О. С., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк від відповідачів не надходило, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, начальником віпс (тип А) впс «Дергачі» капітаном Няньчур О.С. щодо ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КпАП України про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 24.07.2021 о 17 годині 15 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка» виявлено порушення 23.07.2021 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_1 порядку виїзду з тимчасово окупованої території України в районі пункту пропуску «Ізварне» (рух через який припинено поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду, чим порушила вимоги п. 3 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 №815, відповідно до якого в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2. Під час розгляду справи ОСОБА_1 факт виїзду 23.07.2021 близько 15 години з ТОТ поза КПВВ визнала.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких капітаном Няньчур О.С. зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.

Суд критично сприймає зазначення в оскаржуваній постанові щодо визнання вчинення правопорушення позивачем, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування зазначеної постанови.

Щодо численних процесуальних порушень, про які вказує в позові позивач, суд враховує, що, ані в постанові, ані в інших документах немає відмітки та підпису позивача про роз`яснення їй прав, в тому числі передбачених ст. 268 КпАП України.

Щодо розгляду справи, який відбувся на місці скоєння адміністративного правопорушення, про що вказує позивач, суд виходить з наступного.

Рішенням Конституційного суду України по справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Так, ст.ст. 33, 245, 256, 268 КпАП України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Як вбачається з позову, капітаном Няньчур О.С. не було надано ОСОБА_1 достатньо часу для підготовки до захисту та позбавлено можливості звернутися за правовою допомогою; не враховано її пояснення про незгоду з адміністративним правопорушенням. З матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, що уповноваженою особою складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.

Доказів зворотного відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена з процесуальними порушеннями. За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з істотними порушеннями ст. ст. 245, 246, 268 КпАП України.

За таких обставин суд виходить з положень ст. 77 КАСУ.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова, яка складена відносно позивача не містить доказів підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необґрунтованою, а лише факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення, як про те вказано в постанові про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Враховуючи викладене, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Що стосується вимог до начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» капітана Няньчур О.С. , суд виходить з наступного.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 204-2 КпАП України посадові особи Державної прикордонної служби України діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Державної прикордонної служби України, що реалізує державну політику із забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 242-1 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-2 КпАП України.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

З цього слідує, що за результатами розгляду справи слід відмовити в позові до неналежного відповідача та прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» капітана Няньчур Олександра Серійовича. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951), суд визнає такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати на оплату судового збору мають бути стягнені у державний бюджет за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 280 КпАП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, начальника віпс (тип А) Відділу прикордонної служби «Дергачі» капітана Няньчур Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову №152313 від 24.07.2021 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КпАП України - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» капітана Няньчур Олександра Сергійовича - відмовити.

Стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відділ прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, адреса місцезнаходження: вул. Прикордонна, 4, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

Начальник віпс (тип А) «Дергачі» капітан Няньчур Олександр Сергійович, адреса місцезнаходження: вул. Прикордонна, 4, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951), адреса місцезнаходження: вул. Клочківська, буд. 228, м. Харків.

Повний текст рішення виготовлено 25.08.2021.

Суддя В. С. Овсянніков