Справа № 520/8788/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 р. Справа № 520/8788/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., м. Харків, повний текст складено 10.12.20 року у справі № 520/8788/2020

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача, які полягають у пред`явленні до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для примусового виконання вимоги №Ф-15470-17У, виданої 14.02.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДІІС у Харківській області суми боргу з ЄСВ у розмірі 37356,37 грн; зобов`язати відкликати вимогу про сплату боргу № Ф-15470-17У з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та визнати вимогу № Ф-15470-17У, видану 14.02.2020 Головним управлінням ДІІС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДІІС у Харківській області суми боргу з ЄСВ у розмірі 37356,37 грн такою, що не підлягає примусовому виконання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №520/8788/2020 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що предметом позову є саме визнання протиправними дій відповідача, які полягали у пред`явленні до виконання вимоги та визнання вимоги такою, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач вважає, що вимога, яка автоматично була відкликана перебуває на примусовому виконанні у Київського відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27 вересня 2000 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

25 червня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 5013470 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням.

Відповідно з даними АІС "Податковий блок" контролюючим органом нараховано ОСОБА_1 штраф та пеню за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.10.2013 по 13.02.2020.

14 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15470-17У на загальну суму 37356,37 грн.

15 травня 2020 року Київським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття провадження ВП № 62080460 за виконанням вимоги про сплату боргу Головного управління ДПС у Харківській області від 14.02.2020 №Ф-15470-17У на загальну суму 37356,37 грн.

Не погодившись із діями відповідача щодо направлення вимоги про сплату боргу від 14.02.2020 №Ф-15470-17У на загальну суму 37356,37 грн для примусового виконання, позивач звернувся до суду.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що направляючи вимогу №Ф-15470-17У від 14.02.2020 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Головне управління ДІІС у Харківській області діяло в межах покладених зобов`язань та на підставі чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, з наступних підстав.

Згідно із ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закону №2464-VI).

У відповідності до ст. 12 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Пунктом 2 частини статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

До платників єдиного внеску включено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4 частини першої цієї статті).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зтвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449, розрахунок фінансової санкції (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску) здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з даними АІС "Податковий блок" контролюючим органом нараховано позивачу штраф та пеню за несплату або несвоєчасну сплату єдиний внесок за період з 21.10.2013 по 13.02.2020.

14 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15470-17У на загальну суму 37356,37 грн., та було направлено на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та вручено останньому 20.02.2020, що підтверджується його особистим підписом у повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 60).

У відповідності до п. 4 ст. VI Інструкції №449 така вимога вважається врученою та узгодженою.

Таким чином, контролюючий орган належним чином повідомив позивача про винесену вимогу №Ф-15470-17У від 14.02.2020.

Доказів оскарження зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень, як і доказів сплати позивачем у добровільному порядку визначених контролюючим органом грошових зобов`язань матеріали справи не містять.

Отже, визначальним для вирішення справи є встановлення факту несплати (несвоєчасної) сплати позивачем єдиного соціального внеску.

Станом на 17.03.2020 року по ОСОБА_1 згідно інтегрованої картки платника податків обліковувався борг з єдиного соціального внеску у сумі 37 356,37 гривень.

У зв`язку з тим, що вимога № Ф-15470-17У набула статусу узгодженої (символ «У»), відповідно така вимога за № Ф-15470-17У була направлена до органів державної виконавчої служби. Узгоджені вимоги не надсилаються платникам податків.

У відповідності до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 25 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2021 року № Ф-15470-17У на суму 37 356,37 грн була направлена на стягнення до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом №5989/9/20-40-57-08-19 від 17.03.2020 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що направляючи вимогу №Ф-15470-17У від 14.02.2020 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Головне управління ДІІС у Харківській області діяло в межах покладених зобов`язань та на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Стосовно доводів апеляційної скарги на те, що предметом позову є саме визнання протиправними дій відповідача, які полягали у пред`явленні до виконання вимоги та визнання вимоги такою, що не підлягає виконанню, то колегія суддів зазначає, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не передбачає процедури визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) такою, що не підлягає виконанню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що в межах виконавчого провадження, на виконання положень Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний перевірити суму заборгованості (чи змінилась вона, чи є погашеною тощо), зокрема стосовно вимоги від 10.03.2020 № Ф-15470-17.

Так, згідно матеріалів справи, контролюючим органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10.03.2020 № Ф-15470-17 на суму 36 306,37, яка відповідно до інтегрованої картки платника податків була зменшена, відповідно до боргу її штрафним санкціям ст. 126 ПК України за актом нарахованим у минулих роках згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску N за платіжним дорученням № 2043775В від 10.02.2020.

Інші доводи апеляційної скарги позивача не містять аргументів, які не були враховані під час вирішення справи судом першої інстанції.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно ч. 1ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно дост. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі № 520/8788/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 25.08.21 р.