Справа № 340/3863/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/3863/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, (вул. Дворцова, 9, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати мені одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний із 9 повних календарних років служби;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити мені одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену пунктом 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний із 9 повних календарних років служби.

Ухвалою суду від 20.07.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.08.2021р. (а.с.19).

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що в період з 19.07.2008р. по 25.10.2017р. проходив службу в СБУ, в т.ч. в УСБУ в Кіровоградській області в період з 01.09.2009р. по 25.10.2017р. Звільнений зі служби наказом Голови СБУ від 06.10.2017р. №1195-ОС через сімейні обставини або інші поважні причини - наявність у військовослужбовця трьох дітей віком до 18 років. Станом на момент звільнення зі служби загальна вислуга років складала 12 років 3 місяці 12 днів, в т.ч. час навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.2002р. по 30.06.2007р. - 2 роки 5 місяців. Позивач вказує, що всупереч вимогам абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач не виплатив одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, яка складає 25% місячного грошового забезпечення за кожний із 9 повних календарних років служби. Не погоджуючись з вказаними діями позивач звернувся до суду з даним позовом.

13.08.2021р. відповідачем надано відзив на позов вимоги якого не визнаються з тих підстав, що право на одержання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби на підставі абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мають особи, які на день звільнення зі служби мають 10 і більше років календарної служби. Зважаючи на те, що позивач навчався у цивільному вищому навчальному закладі, йому не може бути зарахований час навчання до строку календарної служби, який станом на час звільнення склав 9 років (а.с.32-34).

Позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.26).

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.25), в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у зв`язку з чим на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України подальший розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до архівної довідки від 08.04.2021р. позивач проходив службу в Службі безпеки України:

- з 26.08.2008 по 01.09.2009 слухач НА СБУ;

- з 01.09.2009 по 22.09.2015 служба на оперативних посадах;

- з 22.09.2015 по 06.10.2017 перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Кіровоградській області (а.с.15).

Наказом УСБУ в Кіровоградській області від 25.10.2017 №232-ОС, позивача, звільненого наказом Голови СБУ від 06.10.2017 №1195-ОС, у запас СБУ за п.п. «А» п. 61, п.п. «д» п. 62 та п.п. «д» п. 86-1 (через сімейні обставини або інші поважні причини: наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) Положення про проходження служби військовослужбовцями СБУ, виключено зі списків особового складу. Календарна вислуга років на 25.10.2017 складала 9 років 9 місяців 23 дні (а.с.16).

24.05.2021р. позивач направив на адресу відповідача заяву щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення, яка передбачена абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Листом від 17.06.2021р. відповідач поінформував позивача про відсутність підстав для виплати одноразової допомоги зважаючи на відсутність необхідної вислуги років, оскільки до календарної вислуги років не може бути зараховано час навчання у цивільному навчальному закладі (а.с.13,14).

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі унормовано Законом України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до підпункту «д» пункту 88-1 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 (в редакції чинній на дату звільнення позивача) під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію через такі сімейні обставини або інші поважні причини - наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Згідно абзацу другого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою КМУ від 17 липня 1992 р. № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393 в редакції чинній на дату звільнення позивача).

Відповідно до абзацу восьмого пункту 10 Порядку № 393 строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Згідно п. 2 Порядку №393 до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави зробити висновок, що для набуття звільненим військовослужбовцем права на одержання одноразової грошової допомоги передбаченої абзацом другим пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII, необхідна наявність двох складових: підстава звільнення та вислуга років.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи позивача звільнено з підстави, яка передбачена абзацом другим пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII - через такі сімейні обставини або інші поважні причини: наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Разом з тим, відсутня інша необхідна складова - вислуга 10 років і більше, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, календарна вислуга років на час виключення зі списків особового складу складає 9 років 9 місяців 23 дні.

При цьому суд зазначає, що час навчання позивача у цивільному навчальному закладі з 01.09.2002 по 30.06.2007 (а.с.28-31) не може бути зарахований до вислуги років на умовах визначених п. 2 Порядку №393 (один рік за шість місяців) оскільки відсутні будь-які докази, що після закінчення позивачем цивільного навчального закладу йому було присвоєне офіцерське звання.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової допомоги позивачеві є правомірною, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник