Справа № 761/34903/20
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/161/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції Бобошко Олександра Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 р. до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції Бобошко Олександра Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3195334 від 26.09.2020 року, скасування вказаної постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 26.10.2020 року о 10 год. 17 хв. позивач, керуючи автомобілем «KIA PIO», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Набережно-Корчуватькій 62 в місті Києві, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач вважає, що відповідач порушив порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 14.12.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторінта надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ст.ст. 159,162 КАС України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26.09.2020 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 26.09.2020 року о 10 год. 25 хв. позивач, керуючи автомобілем «KIA PIO», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Набережно-Корчуватькій 62 в місті Києві, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Частина 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що постанова відповідачем прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3,4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3195334 від 26.09.2020 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП.

В своєму позові позивач підтверджує, що 26.09.2020 року о 10 год. 25 хв. позивач, керуючи автомобілем «KIA PIO», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Набережно-Корчуватькій 62 в місті Києві, здійснив рух по тротуару, однак заперечує, що Правила дорожнього руху, оскільки рухався по тротуару від свого будинку, де він проживає, до свого гаражу з метою вивезення сміття.

При цьому, з дослідженого відео, яке долучено позивачем до позову, чітко видно, що позивач мав змогу під`їхати до своєї земельної ділянки, де знаходиться його гараж по автодорозі не порушуючи вимоги п.11.13 ПДР України з врахуванням виключень вказаних в п.26.3. ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ПДР України мав місце у відповідності з постановою.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3195334 від 26.09.2020 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції Бобошко Олександра Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: