Справа № 520/11805/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 серпня 2021 року № 520/11805/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Мурадли А.І.

за участі представників сторін:

позивача - Безсмертної О.В., Денисової О.О.

відповідача - Лисенка В.С., Корольової В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) до Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013, ) третя особа: Харківська міська рада (майдан Конституції, б. 7,м. Харків,61003, ) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Офіс великих платників податків Державної податкової служби з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал", в якому просив суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у сумі 223 997 683,09 грн.

Протокольною ухвалою суд замінив позивача - Офіс великих платників податків Державної податкової служби на Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ).

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, надали відзив на позов з обґрунтуванням своєї правової позиції, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

На обліку в Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків знаходиться платник податків Комунальне підприємство «Харківводоканал» код ЄДПОУ 03361715. Згідно Витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців КП «Харківводоканал» знаходиться за адресою 61013, Харківська обл., місто Харків, вул. Шевченка, б. 2.

Згідно з приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп..4.1.1 п.4.1 ст.4 ПКУ кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені Податковим кодексом України, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями ПКУ Відповідно до пп.16.1.4. п.16.І.ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 15.1 статті 15 ПКУ передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У разі несплати платником встановлених законодавством податків та зборів контролюючий орган вживає заходи щодо погашення податкового боргу відповідно до гл.9 ПКУ.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на момент звернення до суду за КП «Харківводоканал» рахувався борг у 293 730 953,45 грн., в тому числі по податкам:

- податок на додану вартість у сумі 264 397 433,61 грн.

Згідно з п. 49.1 ст. 49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити сум) податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПКУ у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до абз. 4 п 56.18 ст: 56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно п. 129.4 ст. 129 ПКУ пеня, визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПКУ).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у підприємства виник податковий борг 264 397 433,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по податку на додану вартість, наданим до матеріалів справи.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що первинно борг виник 31.05.2016 у зв`язку з несплатою поточних грошових зобов`язань та донарахувань за актом перевірки.

Згідно з п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано в автоматичному режимі податкову вимогу від 07.06.2016 № 7-17 та направлено на адресу підприємства. Податкову вимогу підприємством отримано 09.06.2016р.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПКУ у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

З моменту виникнення податкового боргу по теперішній час борг не переривався, що підтверджується доданими до позову копіями ІКП з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПКУ джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з. урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.2 статі 95 ПКУ стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.5 статті 95 ПКУ, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та або/ пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та /або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та / або надміру сплачених ним грошових зобов`язань

На виконанім вимог п. 95.5 статті 95 ПКУ позивачем прийняті рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення від 27.02.2017 за № 1, від 01.06.2017, за № 7, від 01.11.2018 № 3, від 12.03.2020 № 4.

За період з 01.03.2017 по 18.08.2020 за рахунок направлення інкасових доручень стягнуто - 2 767 ,9 тис. грн.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених Податковим Кодексом майно платника, який має податковий борг, передається у податкову заставу відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПКУ.

Суд вказує, що пунктом 88.2 статті 88 ПКУ визначено, що право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Суд також зазначає, що згідно з п.89.1 ст. 89 ПКУ право податкової застави виникає у разі:

- не сплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної у податковій декларації, -з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- не сплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом - з дня виникнення податкового боргу.

- у випадку , визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до вимог п.89.3 ст. 89 ПКУ майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Суд також вказує, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з вимогами п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Суд вказує, що механізм застосування податкової застави встановлений діючим під час виникнення правовідносин Порядком застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 N 572, а також Порядком застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 16 червня 2017 року N 586.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивачем відповідно до норм законодавства було складено акти опису майна опису від 06.04.2018 № 2 на суму, від 09.10.2018р. № 31 на суму, від 10.04.2019р. № 12 на суму, від 25.04.20і9р. № 14, від 20.06.2019р. № 15, від 14.11.2019р. № 17, від 30.01.2020р. № 2, від 07.05.2020р. № 4 на суму, від 10.06.2020р. № 7, від 05.08.2020р. №10.

Відповідно до п. 95.3 статті 95 ПКУ якщо заходи з погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності не призвели до повного погашення боргу. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. ,

Суд зазначає, що пунктом 87.1 ст. 87 ПКУ передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України визначено право контролюючого органу застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Судом також встановлено, що позивачем систематично здійснювалось примусове вилучення готівки з кас КП «Харківводоканал» та спрямовувалось її на погашення податкового боргу останнього.

Також, встановлено, що позивач самостійно здійснював погашення боргу, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: відомість видаткових документів з 01.09.20 по 04.08.21 , що посвідчують факт зменшення податкового боргу.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що частково ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином частково обґрунтовані, частково підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) до Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013, ) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі - задовольнити частково

Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013, ), що перебуває у податковій заставі, у сумі 177 710 258,01 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 26 серпня 2021 року.

Суддя Зінченко А.В.