Справа № 300/898/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/898/21 пров. № А/857/9822/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, головуючий суддя Кафарський В.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача щодо обчислення страхового стажу за період роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах та у зарахуванні заробітної плати, яку отримував ОСОБА_1 у ЗАТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин у період з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року; зобов`язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу роботу в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта на посаді водія автокрану 5-го розряду в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року із розрахунку один рік роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до трудової книжки, а також дорахувати, виплатити недоплачені суми пенсії з 22.02.2019 року; зобов`язати відповідача зробити перерахунок з 22.02.2019 року призначеної позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з врахуванням заробітної плати, яку отримував ОСОБА_1 у ЗАТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин у період з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року, а також дорахувати, виплатити недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року, при цьому, позивачем при оформленні пенсії надано пенсійному органу всі необхідні документи, зокрема, трудову книжку для підтвердження його працевлаштування у районах Крайньої Півночі. Також ОСОБА_1 вказував, що відповідачем при призначенні пенсії безпідставно не врахована його заробітна плата, яку отримував ОСОБА_1 у ЗАТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин у період з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року. Вважав, що такі протиправні дії відповідача порушують його право на соціальний захист у належному розмірі, тому звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) щодо обчислення страхового стажу за період роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 по 01.11.1990 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах та у зарахуванні заробітної плати, яку отримував ОСОБА_1 у АТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин у період з 25.01.2018 року по 01.03.2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) роботу в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта на посаді водія автокрану 5-го розряду в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року із розрахунку один рік роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) зробити перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах по Списку №2 з 22.02.2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з врахуванням періоду з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року із розрахунку один рік роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, а також із врахуванням заробітної плати, яку отримував ОСОБА_1 у АТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин у період з 25.01.2018 по 01.03.2019 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу з 22.02.2019 року призначено пенсію за віком по Списку №2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням страхового стажу 34 роки 3 місяці, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 13 років, без пільгового обчислення страхового стажу, оскільки, зокрема, за період роботи з 29.08.1985року по 01.11.1990 року письмових трудових договорів, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами позивачем не надано. Що стосується врахування заробітку за період з січня 2018 року по березень 2019 року, зазначеного в довідці AT Єрмаковське підприємство по ремонту свердловин від 10.06.2019 року за №591, то сплата внесків до Пенсійного фонду не підтверджена документами про сплату, виданими компетентним органом Російської Федерації, вищезазначені періоди роботи не підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, а заробіток, зазначений в довідці за період з січня 2018 року по березень 2019 року, зазначений в довідці АТ Єрмаковське підприємство по ремонту свердловин від 10.06.2019 року за №591, не може бути врахований при обчисленні розміру пенсії.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 20.05.2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2.

При цьому, до заяви ним було подано пакет документів про стаж роботи, заробітну плату та посвідчення, в тому числі і трудову книжку позивача НОМЕР_2 від 24.08.1984 року (а.с. 8-11).

В результаті розгляду заяви Надвірнянське об`єднане управління ПФУ Івано-Франківської області призначило позивачу з 22.02.2019 року пенсію, однак не за віком по Списку №2, а як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15.01.1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

Дане рішення відповідача позивачем було оскаржено в судовому порядку і рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи в шкідливих умовах праці роботу у ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин у період з 17.01.2019 року по 11.09.2013 року та у період з 25.10.2013 по 18.01.2018 на посаді машиніста підіймача; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2019 року про призначення пенсії за віком за на пільгових умовах по Списку №2 з врахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 18-22).

У відповідності до вказаного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року відповідачем призначено ОСОБА_1 з 22.02.2019 року пенсію за віком по Списку №2.

Однак, згідно змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №2770-2609/0-02/8-0900/20 від 17.09.2020 року позивач дізнався, що при розрахунку стажу ОСОБА_1 роботу в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта на посаді водія автокрану 5-го розряду в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року враховано в загальний стаж, при цьому, відповідач при обчисленні страхового стажу не врахував, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі і, як наслідок, протиправно відмовив у зарахуванні такого стажу в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта як пільгового, а саме один з половиною рік за один рік роботи у таких районах.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 29.08.1985 по 01.11.1990 в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта на посаді водія автокрану 5-го розряду в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, підтверджений записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , копія якої була надана відповідачу разом із заявою про призначення пенсії та долучена до матеріалів адміністративної справи, а також копіями архівної довідки, особової картки та наказів про прийняття і звільнення з роботи. Також, внаслідок відсутності у пенсійного органу відомостей про застраховану особу (позивача), тобто сплати страхових внесків, на що посилається відповідач у відзиві, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи в AT Єрмаковське підприємство по ремонту свердловин, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

На думку апеляційного суду, системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами.

Покликання відповідача про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, не ґрунтується на законі, оскільки з огляду на приписи пункту 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону №32-V від 26.07.2006 року), згідно до якої пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.09.2019 року (справа № 348/2208/16-а, провадження № К/9901/32412/18), постанові від 14.11.2019 року у справі № 265/6105/16-а адміністративне провадження №К/9901/44953/18.

На підтвердження наявності трудового стажу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі позивач надав відповідачу трудову книжку НОМЕР_2 від 24.08.1984, згідно записів якої позивач працював, серед іншого, з 29.08.1985 року по 01.11.1990 року в Управлінні технологічного транспорту нафтогазовидобувного управління Покачевнафта на посаді водія автокрану 5-го розряду в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі

У матеріалах справи містяться інші докази про підтвердження страхового стажу, які надавались додатково позивачем пенсійному органу, зокрема, копія архівної довідки від 30.09.2020 року за №36/09-291П (а.с. 23-24), копія особової картки (а.с. 25-26), копії наказів про прийняття і звільнення з роботи (а.с. 27-28).

Відтак, з урахуванням викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 29.08.1981 року по 01.11.1990 року до пільгового розрахунку стажу роботи із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців для перерахунку та виплати пенсії.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про протиправність дій відповідача щодо незарахування відповідачем заробітної плати, яку отримував ОСОБА_1 у ЗАТ Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакції, чинній на час призначення пенсії), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було надано відповідачу оригінал довідки від 10.06.2019 року №591 про нараховану та сплачену заробітну плату, форма і зміст якої повністю відповідає встановленим у Додатку 1 до Порядку №22-1, в якій зазначено, що за вказані періоди було сплачено страхові внески в Пенсійний фонд РФ.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у довідці та трудовій книжці позивача (вкладиші), відповідачем суду не надано, а тому безпідставно не взяті для розрахунку розміру пенсії.

Колегія суддів в даному випадку погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №300/898/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький