Справа № 640/13240/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Київ № 640/13240/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ЛЕГІОН 2015»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 004621505 від 19.03.2020 та податкове повідомлення-рішення № 004611505 від 19.03.2020.

Обґрунтовуючи позов ТОВ «ЛЕГІОН 2015» зазначає, що вказані повідомлення-рішення відповідача суперечать чинному законодавству, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Зокрема позивач зазначає, що 23.01.2020 на підставі наказу відповідача № 619 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЛЕГІОН 2015» з питань дотримання вимог податкового законодавства з по взаємовідносинам з ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» за період з 01.10.2018 по 31.12.2018, та за 2018 рік; за результатами перевірки складено акт від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача; за результатами перевірки встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 37 500 грн., в тому числі по періодам за 2018 рік на суму 37 500 грн., та завищення від`ємного значення ПДВ на загальну суму 41 667 грн., а саме за жовтень 2018 року на суму 41 667 грн.; не погоджуючись із висновками акту перевірки, 02.03.2020 ТОВ «ЛЕГІОН 2015» надало відповідачу заперечення до вищезазначеного акту, за результатами розгляду якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004621505, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 46 875 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 37 500 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9 375 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004611505, яким зменшено розмір від`ємного значення сум податку на додану вартість, звітний період жовтень 2018 року, сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду сума 41 667 грн.; не погоджуючись із спірними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 02.04.2020 звернувся до відповідача із скаргою, за результатами розгляду якої 04.06.2020 податкові-повідомлення рішення від 19.03.2020 № 004621505, від 19.03.2020 року № 004611505, - залишені без змін; підставою для винесення вказаних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про не підтвердження проведення господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», тобто відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; разом з тим, позивач стверджує, що між ТОВ «ЛЕГІОН 2015» та ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» 01.10.2018 було укладено договір поставки № 02/10-2018; згідно видаткової накладної № 39 від 02.10.2018 ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» поставив, а позивач прийняв Товар - цукор кристалічний з цукрових буряків, у кількості 25 т (2500 кг), по ціні 8 333,33 грн., без ПДВ, за 1 тонну, на загальну суму 250 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 41 666,67 грн.; під час укладення договору, сторони визначили, що згідно п. 1.3. договору право власності на товар переходить від ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» до ТОВ «ЛЕГІОН 2015» з моменту підписання сторонами накладної (товарної або товарно-транспортної), яка засвідчує момент передачі товару; 02.10.2018 на виконання умов Договору ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» було здійснено відпуск (поставку) у власність ТОВ «ЛЕГІОН 2015» узгодженої сторонами кількості товару, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 39 від 02.10.2018 та товаро-транспортними накладними (ТТН) № 38, № 39, № 40, № 41, № 42, № 43, № 44, № 45, № 46, № 47, № 48, № 49, № 50, № 51 від 02.10.2018, складеною постачальником податковою накладною від 02.10.2018 № 39, прийнятою і зареєстрованою у ЄРПН час відправки 23.10.2018 08:41; ТОВ «ЛЕГІОН 2015» самостійно перевіз товар, придбаний у ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», власними вантажними автомобілями (марки та реєстраційні номери вказані у ТТН), відповідно до п. 2.1 укладеного договору; відсутність достатньої кількості трудових ресурсів, виробничих та транспортних ресурсів у ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» не може свідчити про нереальність господарської операції за договором поставки з позивачем; позивач зазначає, що первинні документи складені та оформлені сторонами договору з дотримання вимог чинного законодавства, містять необхідні реквізити та відображають реальні господарські операції за ним, а висновки відповідача, викладені в акті перевірки є передчасними, грунтуються переважно на припущеннях та аналітичній інформації щодо контрагента позивача - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ»; до того ж, порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту лише за встановленого факту сприяння останнім першому в ухиленні від виконання податкового обов`язку або факту їхніх сумісних дій по створенню схеми незаконної мінімізації податкових зобов`язань; акт перевірки не містить встановлених перевіркою фактів та належних і допустимих доказів подібної неправомірної поведінки ТОВ «ЛЕГІОН 2015»; придбаний цукор ТОВ «ЛЕГІОН 2015» було реалізовано через неспеціалізовані магазини мережі «ПЧЁЛКА МАРКЕТ» кінцевому споживачу; у акті перевірки зазначено, що відповідачем було відібрано пояснення громадянки ОСОБА_1 (протокол допиту від 28.12.2018), яка є засновником ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», та за її словами, остання зареєструвала підприємство за грошову винагороду без мети подальшого ведення фінансово - господарської діяльності; разом з тим, позивачем перед укладенням договору було здійснено перевірку інформації про потенційного контрагента ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» на офіційному сайті Міністерства юстиції України у Порядку отримання відомостей з ЄДР, затвердженому Наказом № 1657/5, керівником контрагента зазначений Романенко Василь Іванович та саме останній є діючим та не обмеженим у повноваженнях керівником ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», з яким і було укладено і підписано договір, забезпечено наявність товару в місці поставки (навантаження), підписано, оформлено та надано ТОВ «ЛЕГІОН 2015» відповідні первинні бухгалтерські та товаро-супровідні документи; на думку позивача саме директор, а не засновник, здійснює управління поточною фактичною господарською діяльністю товариства, представляє його у взаємовідносинах (в тому числі, договірних) з іншими юридичними особами, у позивача були відсутні причини сумніватися у легітимності договору чи первинних документів, підписаних керівником ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ»; крім того, в акті перевірки відсутні посилання на кримінальне провадження чи відомості про наявність вироку у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємства ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вказано лише про наявність по ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» картки СФП № 173/26-15-2128 від 25.02.2019; оскільки, на момент складання податкових накладних ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» було зареєстровано, як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, воно мало право нараховувати податок на додану вартість та складати відповідні податкові накладні на поставлений позивачу товар; в свою чергу податкова накладна, на підставі якої позивач формував податковий кредит відповідає вимогам, встановленим п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України; крім того, інформація про ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», отримана службовими особами ГУ ДПС у м. Києві з використанням даних інформаційних баз ДПС, Єдиного реєстру податкових накладних, та використана під час перевірки позивача не відповідає критеріям, визначеним ст. 83 Податкового кодексу України та п. 5.1.1 «Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень»; позивач також вказує на суперечності та недостовірну інформацію викладену в акті перевірки та свідчить про формальність проведених перевірочних заходів, а відтак спірні податкові - повідомлення рішення відповідача є протиправними та незаконними.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

03.07.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/13240/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

27.07.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Контролюючим органом відповідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 № 619 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЛЕГІОН 2015» за період 01.10.2018 по 31.12.2018, та за 2018 рік; за результатами проведення перевірки відповідачем складено акт від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097 та встановлено порушення вимог законодавства позивачем; на підставі висновку акту перевірки складено податкові повідомлення - рішення від 19.03.2020 № 004621505, № 004611505; відповідач зазначає, що під час проведення зазначеної перевірки ТОВ «ЛЕГІОН 2015» перевірялася реальність господарської операції останнього із контрагентом ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», а саме: фінансово - господарські взаємовідносини договору поставки № 01.10.2018 № 02/10-2018; відповідно до умов вищезазначеного договору, покупець, в особі директора Давидьонок Зої Валентинівни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони, ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» - «постачальник», в особі директора Романенка Василя Івановича, який діє на підставі статуту, з другої сторони, уклали договір поставки; первинні документи, які виписані ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» на адресу ТОВ «ЛЕГІОН 2015» підписані керівником Романенко В.І., ПДВ включений до складу податкового кредиту, відображений в реєстрі отриманих податкових накладних та в декларації з податку на додану і вартість за відповідні періоди; отже, витрати відображено у складі витрат підприємства (собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)) в повному обсязі в сумі 208 333,33 гривень та включено до декларації з податку на прибуток за 2018 рік; разом з тим, перерахування грошових коштів здійснюється на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних в його реквізитах (призначення платежу, оплата за товар); під час проведення відповідачем аналізу бази даних ІС «Податковий блок» встановлено наявність по ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» картки СФП № 173/26-15-21-28 від 25.02.2019 та отримано інформацію щодо реєстрації товариства за грошову винагороду без мети подальшого ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, вказані пояснення надана гр. ОСОБА_1 відповідачу; звіт за формою 1ДФ до ДПІ, ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» не подавався, остання звітність по ПДВ подана за квітень 2019; крім того, відповідач посилається на АІС «Податковий Блок», згідно якого відсутня будь - яка інформація щодо наявності у ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» основних засобів (транспортних засобів, виробничих потужностей, кількості найманих працівників) та також не надано технічний паспорт чи сертифікат якості походження товару; враховуючи вищевикладене, відповідач вказує, що первинні документи, надані до перевірки ТОВ «ЛЕГІОН 2015» не мають юридичної сили первинних документів та не можуть бути підставою для відображення господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 № 619 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (код 39775097) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» (код 41958870) за період з 01.10.2018 по 31.12.2018, та за 2018 рік.

За результатами перевірки складено акт від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097, яким встановлено порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 6, п. 7 П(с)БО № 16, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 37 500 грн., в тому числі по періодам: за 2018 рік на суму 37 500 грн., а також пп. 198.1, пп. 198.2, пп. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення по ПДВ на загальну суму 41 667 грн., а саме за жовтень 2018 року на суму 41 667 грн.

02.03.2020 ТОВ «Легіон 2015» подало до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки. За результатами розгляду заперечення, відповідачем прийнято: податкове повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004621505, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 46 875 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 37 500 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9 375 грн., та податкове повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004611505, яким зменшено розмір від`ємного значення суму податку на додану вартість, звітний період жовтень 2018 року, сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду сума 41 667 грн.

02.04.2020 ТОВ «ЛЕГІОН 2015» подало скаргу № 137 про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004621505 та податкового повідомлення-рішення від 19.03.2020 № 004611505.

04.06.2020 ТОВ «ЛЕГІОН 2015» отримало рішення про результати розгляду скарги від 01.06.2020 № 17756/6/99-00-08-05-02-06, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 19.03.2020 року № 004621505 та від 19.03.2020 року № 004611505, а скаргу - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України, та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу приписів п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Право на проведення перевірок платників податків (крім Національного банку України) передбачено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податковогокодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Під час з`ясування обставин у справі судом встановлено, що позивачем у позовній заяві не заперечується правомірність підстав проведення перевірки та порядок проведення останньої.

Щодо порушень податкового законодавства, виявлених під час перевірки ТОВ «ЛЕГІОН 2015», то суд зазначає наступне.

Згідно усталеної судової практики при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, зв`язку між фактом придбання товарів (послуг) та понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах цього спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ «ЛЕГІОН 2015» з його контрагентом - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», мету придбання та обставини використання придбаного товару у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарських операцій.

На час проведення перевірки позивач зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.05.2015 за № 054076, що підтверджується випискою від 21.05.2019.

30.04.2015 ТОВ «ЛЕГІОН 2015» взято на облік у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві за № 39439980; станом на момент перевірки позивач перебував на обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві.

Згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «ЛЕГІОН 2015» зокрема є: 10.11 Виробництво м`яса, 10.12 Виробництво м`яса свійської птиці, 10.13 Виробництво м`ясних продуктів, 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання, 10.85 Виробництво готової їжі та страв, 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютери, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н. в. і. у., 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами, 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у., 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.10 Складське господарство, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.21 Постачання готових страв для подій, 56.29 Постачання інших готових страв, 56.30 Обслуговування напоями, 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 69.10 Діяльність у сфері права, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, 73.11 Рекламні агентства, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 32.99 Виробництво іншої продукції, н. в. і. у.

Предметом перевірки стали господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» . Перевірку проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 № 619.

Так, між ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (покупець) та ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» (постачальник) укладено договір поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018, згідно з п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити на умовах DDP (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) продукцію, надалі - товар.

Відповідно до п. 2.1 вищезазначеного договору поставка товару на кожний склад покупця здійснюється транспортом постачальника, або транспортом покупця. Постачальник сам вивантажує товар на рампу у приймальний зал і передає його працівникам покупця. Після того як постачальник вивантажить товар, він повинен витягти з упаковки по одній одиниці Товару кожного виду для зчитування штрих-коду.

Згідно п. 2.2 договору поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018, постачальник повинен поставляти товари вчасно, у вказані в замовленнях дні та протягом годин, вказаних у Додатку № 2 до даного договору, у відповідній кількості, ціні та якості. Покупець не гарантує своєчасне приймання і розвантаження товару, доставленого в неузгоджений сторонами час.

Відповідно п. 2.3 договору поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018, якщо з якоїсь причини постачальник не має можливості здійснити поставку товару у вказані в замовленні дні та/або години, то він повинен повідомити про це покупця письмово або в електронному вигляді не менш як за одну добу до запланованої дати поставки. У тому випадку, якщо постачальник бажає здійснити поставку у строк (день, годину) інший, ніж визначено у замовленні на поставку, термін такої поставки має бути окремо узгоджений з покупцем. Якщо поставка товару буде проведена постачальником у інші, ніж вказано у замовленні на поставку строки, без попереднього узгодження такої поставки з покупцем, поставка вважається зірваною та тягне за собою накладення.

Згідно з п. 2.4 договору поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 у разі відсутності у покупця будь-якого з документів, що засвідчує момент передачі товару, підтверджує його якість та відповідність установленим стандартам, у т.ч. податкових накладних та розрахунків коригування, постачальник зобов`язується надати усі необхідні документи протягом 7 (семи) календарних днів з моменту повідомлення. Документи, які потребують реєстрації, зокрема, податкові накладні та розрахунки коригування, постачальник зобов`язаний надати протягом 7 (семи) календарних днів з дати їх реєстрації. Якщо постачальник не надав необхідні документи протягом вказаного строку, строк терміну відстрочення платежу рахується від дати належного виконання постачальником всіх умов цього пункту. Документи вважаються наданими з дати надходження їх до бухгалтерії покупця.

Відповідно п. 3.1 договору поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 оплата за товар здійснюється покупцем безготівковим розрахунком у національній валюті України, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 2.5 договору поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 перехід права власності на товар відбувається в момент підписання уповноваженими особами покупця товарної або товарно-транспортної накладної.

На виконання вимог договору ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» складено видаткову накладну № 39 від 02.10.2018 щодо товару - «Цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків», кількістю 25 т., ціна без ПДВ - 8 333,33 грн., сума без ПДВ - 208 333,33 грн. Всього з ПДВ - 250 000,00 грн.

Перевезення вказаного товару за договором № 02/10-2018 від 01.10.2018 підтверджується товарно-транспортними накладними:

№ 38 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_1 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 600 кг.;

№ 39 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_2 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 2 500 кг.;

№ 40 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_3 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 400 кг.;

№ 41 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_1 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 600 кг.;

№ 42 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_2 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 2 500 кг.;

№ 43 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_3 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 400 кг.;

№ 44 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_1 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 600 кг.;

№ 45 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_2 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 2 500 кг.;

№ 46 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_3 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 400 кг.;

№ 47 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_1 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 600 кг.;

№ 48 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_2 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 2 500 кг.;

№ 49 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_3 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 400 кг.;

№ 50 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_4 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 600 кг.;

№ 51 від 02.10.2018, автомобіль - державний номер НОМЕР_3 , перевізник - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», вантажовідправник - ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», вантажоодержувач - ТОВ «ЛЕГІОН 2015», супровідний документ - видаткова накладна від 02.10.2018 № 39, товар - цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків, маса - 1 400 кг.

Крім того, позивачем було видано 02.10.2018 довіреність № 270 на ім`я водія ОСОБА_4 , паспорт серія НОМЕР_5 від 21.07.2011, виданий Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, на отримання від ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» цінностей за договором поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 та видаткової накладної № 39 від 02.10.2018, а саме: цукру білого кристалічного І категорії з цукрових буряків, масою - 7 000 кг.; довіреність № 271 від 02.10.2018 на ім`я водія ОСОБА_5 , паспорт серія НОМЕР_6 від 20.06.2014, виданий Васильківським РВ УДМС України в м. Києві, на отримання від ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» цінностей за договором поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 та видаткової накладної № 39 від 02.10.2018, а саме: цукру білого кристалічного І категорії з цукрових буряків, масою - 8 000 кг.; довіреність № 272 від 02.10.2018 на ім`я водія ОСОБА_6 , паспорт серія НОМЕР_7 від 06.07.1997, виданий Залізничим РУ ГУ МВС України в м. Києві, на отримання від ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» цінностей за договором поставки № 02/10-2018 від 01.10.2018 та видаткової накладної № 39 від 02.10.2018, а саме: цукру білого кристалічного І категорії з цукрових буряків, масою - 10 000 кг.

За правилом першої події ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» оформило податкову накладну № 39 від 02.10.2018 на загальну суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн.

Будь-яких інших документів, зокрема, підтверджуючих оплату поставки або подальшу реалізацію товару, позивачем суду не надано.

Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах як нарахування, коли доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності регулюються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з визначенням наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Аналогічну позицію висловлено і Верховним Судом, що, зокрема, відображено у його постановах від 31.07.2018 у справі № 808/2549/17 (адміністративне провадження № К/9901/49439/18), від 25.03.2021 у справі № 804/16538/15 (адміністративне провадження № К/9901/39411/18).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у редакції від 01.07.2018, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні положення закріплено у п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Аналізуючи наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що ТОВ «ЛЕГІОН 2015» у періоді, що перевірявся, формував витрати на підставі первинних документів, проте, факт реальності здійснення господарських операцій між ТОВ «ЛЕГІОН 2015» та ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», які і послугували ключовими для формування витрат ТОВ «ЛЕГІОН 2015», є сумнівним, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відбувся рух фінансових активів ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (відсутні докази того факту, що станом на дату розгляду цієї справи ТОВ «ЛЕГІОН 2015» здійснювало оплату за поставлений товар у сумі 250 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 41 666,67 грн.). До того ж, відсутній і безпосередній зв`язок між фактом господарської операції позивача та його господарською діяльністю (товари, які придбавалися позивачем у ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» не були реалізовані в подальшому суб`єктам підприємницької діяльності та/або кінцевим споживачам). Так, у позовній заяві позивач посилається на те, що подальша реалізація цукру відбулась у магазинах «Пчелка Маркет», проте, жодних доказів таких тверджень до суду не надано.

Розділом V Податкового кодексу України України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу приписів п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

В силу приписів пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В силу приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З тексту акту від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097 та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» виписало на користь ТОВ «ЛЕГІОН 2015» податкову накладну від 02.10.2018 № 39 на загальну суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн., на підставі якої в подальшому і було сформовано податковий кредит.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічного висновку притримується і Верховний Суд, що викладено у його постановах від 31.01.2020 у справі № 820/5816/16 (касаційне провадження № К/9901/39574/18), від 20.02.2020 у справі № 802/1255/17-а (адміністративне провадження № К/9901/21661/18), від 20.03.2020 у справі № 520/399/19 (адміністративне провадження № К/9901/19485/19).

Беручи до уваги викладене, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі № 812/407/18 (адміністративне провадження № К/9901/59831/18) вказує, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17.11.2020 у справі № 816/5040/14 (касаційне провадження № К/9901/9233/18), у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), податковий кредит може вважатися не підтвердженим.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарської операції, платник податку має право на віднесення податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

При цьому, наведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

В контексті викладеного вище, суд підкреслює, що позивачем не доведено реальність понесених витрат у сумі 250 000,00 грн., в т.ч.ч ПДВ 41 666,67 грн., на придбання цукру білого кристалічного у постачальника ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», що ставить під сумнів реальність задокументованої господарської операції.

Також суд акцентує увагу і на тому, що в акті перевірки від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097 конктролюючий орган зазначає про те, що стосовно оплати за товар, оскільки перерахунвання грошових коштів здійснюється на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних в його реквізитах (призначення платежу оплата за товар), відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежу по вказаних операціях.

В цьому контексті суд зазначає, що позивачем взагалі не залучено до матеріалів справи жодних платіжних доручень, а тому у суду відсутня можливість оцінити реальність витрат ТОВ «ЛЕГІОН 2015» щодо оплати товару по взаємовідносинам з ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ», зокрема, у сумі 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн.

Щодо посилань контролюючого органу у акті перевірки від 13.02.2020 № 94/26-15-05-01-02/39775097 на відсутність у ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» основних засобів та достатніх трудових ресурсів як на передумову для визнання операцій між ТОВ «ЛЕГІОН 2015» та ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» нереальними, то суд зазначає таке.

З тексту акту перевірки вбачається, що висновок відповідача щодо не підтвердження реальності здійснених господарських операцій зроблений в тому числі на підставі відомостей з ІС «Податковий блок», тобто інформаційної бази контролюючого органу щодо підприємства-контрагента, проте така інформація сприймається судом критично, оскільки вона (інформація) стосується виключно ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» і не вказує на протиправні дії позивача.

Принагідно, суд акцентує увагу і на тому, що факт непричетності засновника ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» ОСОБА_1 до фінансово-господарської діяльності підприємства не підтверджується вироком суду, який набрав би законної сили, а лише грунтується на поясненнях останньої відібраних відповідачем.

З матеріалів справи не вбачається, що на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, а також станом на час розгляду цієї справи, інформація щодо здійснення досудового розслідування відносно ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» чи його службових осіб, зокрема ОСОБА_1 , а також винесення вироку щодо останніх внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача в цій частині, з огляду на відсутність факту винесення судом обвинувального вироку в рамках кримінального провадження щодо посадових осіб ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» стосовно ведення нереальної господарської діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як встановлено у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 809/435/17 (адміністративне провадження № К/9901/40599/18), при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає недостатніми для висновку про те, що господарські операції з постачання товару фактично мали реальний характер, поставка товару фактично відбулась, була здійснена оплата за відвантажений товар і предмет договору поставки в подальшому був реалізований позивачем на користь третіх осіб. Отже, суд переконаний, що зміни у майновому та фінансовому стані платника податків ТОВ «ЛЕГІОН 2015» по взаємовідносинах з ТОВ «ВІННЕКСПЕРТ» у спірних періодах не доведені належними, достатнійми та допустимими доказами.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 004621505 від 19.03.2020, № 004611505 від 19.03.2020 не правомірними та не підлягають скасуванню.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», відповідно до яких адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, має саме податкове управління.

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЛЕГІОН 2015» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати у формі судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 12.06.2020.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то правові підстави для відшкодування судового збору позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН 2015» відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко