Справа № 280/7162/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 280/7162/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Рубан А.В.

за участі представника позивача Віткалова Д.М., представника відповідача Бірсана П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року у справі № 280/7162/20 (суддя І інстанції Новікова І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС, вчинені у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, з нарахування позивачу пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,95 грн;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС та Східне управління Офісу великих платників податків ДПС солідарно внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,95 грн в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року позов задоволений частково. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС, вчинені у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, з нарахування позивачу пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,95 грн. Зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,95 грн в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що відповідно до п. 42-1.8 ст. 42-1 Податкового кодексу України, якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки» він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Скаржник зазначає, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику надано відповідь листом від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, в якому зазначено: «Порушене питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників, у тому числі ПАТ «Донбасенерго», у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності». Вважає, що скасуванню може підлягати лише пеня, яка виникла в наслідок технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету, проте позивач просить скасувати всю пеню за вказаний період. Крім того, посилається на те, що прийняття податкового повідомлення-рішення з питань нарахування пені суперечить чинному законодавству України, зокрема Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків. Додатково зазначає, що, на його думку, зобов`язання про внесення змін в інтегровану картку не може бути задоволено, адже пеня нараховується законно та обґрунтовано відповідно до податкового законодавства, яке встановлює строки сплати, а саме п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті. Вважає, що жодне рішення суду не змінює і не встановлює порядок та строки нарахування пені, їх встановлює тільки ПК України.

У частині відмови в позові рішення суду не оскаржено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року здійснено заміну відповідача на його правонаступника.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

У період з 03.09.2020 по 15.09.2020 контролюючим органом нараховано позивачу пеню по податку на додану вартість в загальній сумі 5863263,95 грн, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний витяг з інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» (т. № 2 а.с. 12-22), а саме:

- 03.09.2020 на загальну суму 1627367,21 грн за період з 31.03.2016 по 03.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі № 805/854/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 травня 2016 року № 805/854/16-а до рішення суду від 23 травня 2016 року № 805/854/16-а, грошового зобов`язання на суму 2637534,7 грн, яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.03.2016;

- 10.09.2020 на загальну суму 361980,12 грн за період з 04.07.2016 по 10.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі № 805/1577/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 липня 2016 року № 805/1577/16-а до рішення суду від 27 липня 2016 року № 805/1577/16-а, грошового зобов`язання на суму 638040,42 грн, яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 03.07.2016;

- 15.09.2020 на загальну суму 3873916,62 грн за період з 01.12.2015 по 15.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 у справі № 805/4205/15-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 10 серпня 2016 року № 805/4205/15-а до рішення суду від 14 грудня 2015 року № 805/4205/15-а, грошового зобов`язання на суму 5616110,17 грн, яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.11.2015.

Не погоджуючись з правомірністю нарахування пені з податку на додану вартість за період з 03.09.2020 по 15.09.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19, яке набрало законної сили, та яким підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, контролюючим органом протиправно нараховано у період з 03.09.2020 по 15.09.2020 позивачу пеню, чим порушив приписи пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України, а тому позов в частині визнання протиправними дій контролюючого органу по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість за вказаний період підлягає задоволенню. Крім того, з 23.05.2020 відповідач мав обов`язок приймати податкове повідомлення-рішення щодо визначення платнику податків зобов`язання зі сплати пені, проте, у спірних правовідносинах відповідні рішення не приймались, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України. Разом з цим, посилання позивача на недотримання контролюючим органом строку нарахування пені, суд відхилив, оскільки такі доводи є передчасними та можуть підлягати дослідженню виключно у випадку дотримання контролюючим органом процедури прийняття рішення щодо визначення платнику податків пені, а оскільки відповідне рішення відсутнє у спірному випадку, то і дослідити його на предмет дотримання строків визначених статтею 102 ПК України, суд не мав об`єктивної можливості. Таким чином, оскільки до інтегрованої картки позивача внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає не правильно розрахованою, а відповідачем не оспорюється розмір пені, заявлений позивачем до коригування, для повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача, як органу, відповідального за введення відповідних даних, внести зміни до інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,94 грн у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, а тому ці вимоги підлягають частковому задоволенню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні позову не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає законність і обґрунтованість такого рішення в частині задоволених позовних вимог.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац 2 пункту 42-1.2);

подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац 18 пункту 42-1.2).

Згідно з підпунктом 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.

Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 42-1.7 статті 42-1 Податкового кодексу України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті Кодексу встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 637.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19 (т. № 1 а.с. 60-64), яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 (т. № 1 а.с. 65-68), підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, які полягають:

у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;

у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України;

у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, на дату виникнення спірних правовідносин у цій справі зазначені недоліки усунуто не було, доказів протилежного суду не надано.

Згідно з пунктом 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.

Таким чином, Податковий кодекс України встановлює правові наслідки виявлення методологічної помилки у роботі електронного кабінету, існування якої підтверджено рішенням суду, а саме ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені такою методологічною помилкою.

Апеляційний суд вважає посилання скаржника на лист Державної податкової служби України від 08.10.2019 № 4784/6/99-00-10-04-15 (т. № 1 а.с. 59) безпідставними, оскільки в цьому листі Державна податкова служба України також визнає наявність методологічної помилки та має намір вжити заходів щодо приведення особової картки ПАТ «Донбасенерго» у відповідність до законодавства, що не спростовує порушення відповідачем норм пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представником податкового органу підтверджено, що заходи, про які зазначено в листі, так і не були вжиті, методологічну помилку не усунуто, у зв`язку з чим пеня позивачу нараховувалась не з 91 дня, а за період до спливу 90 календарних днів, як і було встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, з огляду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19, яке набрало законної сили, та яким підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, контролюючим органом протиправно нараховано у період з 03.09.2020 по 15.09.2020 позивачу пеню, чим порушив приписи пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України, а тому позов в частині визнання протиправними дій контролюючого органу по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість за вказаний період підлягає задоволенню.

Також, апеляційний суд зазначає, що розмір пені платника податків визначено контролюючим органом без прийняття податкового повідомлення-рішення шляхом відображення відповідних показників в інтегрованій картці платника податків, відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів.

Проте, 23.05.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким зокрема внесено зміни до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції з 23.05.2020), грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Отже, з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», пеня набула статусу грошового зобов`язання платника податків.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, з 23.05.2020 відповідач мав обов`язок приймати податкове повідомлення-рішення щодо визначення платнику податків зобов`язання зі сплати пені, проте, у спірних правовідносинах відповідні рішення не приймались, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України.

При цьому, суд відхиляє посилання контролюючого органу на те, що з набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» не було внесено змін до Порядку прийняття податкових повідомлень-рішень та Порядку ведення оперативного обліку платників, оскільки зазначені акти є підзаконними, а тому у разі наявності розбіжностей контролюючий орган мав керуватися положеннями саме Податкового кодексу України.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,95 грн у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, апеляційний суд зазначає про таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Інтегрована картка платника податків це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку № 422 перекручення (викривлення) показників неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

За змістом пункту 5 Порядку № 422 коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на встановлені обставини справи, відповідач був обізнаний про наявність методологічних помилок при обчислення нарахованої позивачу пені, однак всупереч норм Порядку № 422 таку помилку в інтегрованій картці позивача не виправив.

При цьому, під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції та її перегляду у апеляційному суді, відповідач не надав власного розрахунку пені з урахуванням методологічної помилки.

Тож, колегія суддів вважає, оскільки до інтегрованої картки позивача внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає не правильно розрахованою, а відповідачем не оспорюється розмір пені, заявлений позивачем до коригування, власного розрахунку відповідачем не подавалось, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача, як органу, відповідального за введення відповідних даних, внести зміни до інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5863263,94 грн у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, а тому ці вимоги підлягають частковому задоволенню.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Повний текст складений 17 серпня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року у справі № 280/7162/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення 12 серпня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко