Справа № 200/8662/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 р. Справа№200/8662/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, подав до суду адміністративний позов до відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), в якому просив:

- скасувати постанову від 01 липня 2021 року ВП №64645489 про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень за невиконання виконавчого листа по справі №200/7348/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2021 року.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 06 липня 2021 року отримав спірну постанову, яка, на його думку, винесена протиправно та без огляду на фактичні обставини справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликався на те, що 15 грудня 2020 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 по справі №200/7348/20-а було призначено державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_1 на загальну суму 41280,00 гривень. Державна допомога ОСОБА_1 не виплачена у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі та облікована відповідно до п. 15 Порядку призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016, а саме сума соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На теперішній час окремого порядку Кабінетом Міністрів України не прийнято.

За усталеною судовою практикою Верховного Суду невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. 25 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64645489 про зобов`язання позивача призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини. Державним виконавцем було надіслано на адресу позивача три вимоги щодо виконання рішення суду. Позивач тричі надсилав відповіді про часткове виконання рішення суду, в частині призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 , та неможливість виконання рішення суду в частині виплати державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі (виконання рішень суду) та до врегулювання цього питання на законодавчому рівні.

Оскільки за усталеною практикою Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України гарантовані законом виплати не можна ставити в залежність від видатків бюджету, а відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, 01 липня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 64645489 у сумі 5100,00 гривень. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження, інших заходів впливу на боржника, окрім штрафних санкцій не передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, починаючи з дати набрання законної сили судовим рішенням позивачем не було вчинено жодних дій щодо його виконання. Рішення суду залишається невиконаним, а права стягувача - порушеними.

19 липня 2021 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

30 липня 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У судове засідання, призначене на 09 серпня 2021 року, представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

У зв`язку із перебуванням судді Циганенка А.І. у відпустці в період з 02 по 20 серпня 2021 року розгляд справи був призначений на 25 серпня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 25 серпня 2021 року, представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі по справі №200/7348/20-а від 21 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2020 року, з поміж іншого зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми"(а.с.113-117).

08 лютого 2021 року судом виданий виконавчий лист (а.с.46).

25 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64645489(а.с.48).

09 березня 2021 року Управлінню праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради державним виконавцем надіслано вимогу №3933/02.3-50 щодо виконання рішення суду (а.с.62-63).

10 березня 2021 року Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради листом за №29-01-14/2076 повідомило Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків)про часткове виконання рішення суду, в частині призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 . Також повідомлено про неможливість виконання рішення суду в частині виплати державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі (виконання рішень суду) та до врегулювання цього питання на законодавчому рівні(а.с.64).

17 березня 2021 року Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради листом за №29-01-14/2249 надало відповідь на вимогу державного виконавця в якій повідомило про часткове виконання рішення суду, в частині призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 . Також повідомлено про неможливість виконання рішення суду в частині виплати державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі (виконання рішень суду) та до врегулювання цього питання на законодавчому рівні(а.с.66-67).

18 березня 2021 року Управлінню праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради державним виконавцем надіслано вимогу №4576/02.3-50 щодо виконання рішення суду (а.с.75-76).

31 березня 2021 року Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради листом за №29-01-14/2596 надало відповідь на вимогу державного виконавця в якій повідомило про часткове виконання рішення суду, в частині призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 . Також повідомлено про неможливість виконання рішення суду в частині виплати державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі (виконання рішень суду) та до врегулювання цього питання на законодавчому рівні (а.с.84-85).

07 червня 2021 року Управлінню праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради державним виконавцем надіслано вимогу №9647 щодо виконання рішення суду (а.с.104-106).

16 червня 2021 року Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради листом за №29-01-14/4973 надало відповідь на вимогу державного виконавця в якій повідомило про часткове виконання рішення суду, в частині призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 . Також повідомлено про неможливість виконання рішення суду в частині виплати державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі (виконання рішень суду) та до врегулювання цього питання на законодавчому рівні (а.с.107-108).

01 липня 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) виконавчому провадженні №64645489 винесено постанову про накладення штрафу на Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії в розмірі 5100,00 гривень (а.с.111).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правовою державною (стаття 1 Конституції України).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Основного Закону України [...] судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій органів і осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, в редакції Закону України №1072-IX від 04.12.2020 (далі - Закон №1404-VIII), що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частина 6 статті 26 Закону №1404-VIII встановлює, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про [...] накладення штрафу належать до [...] відповідальності [...] за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії […].

В теорії права під юридичною відповідальність розуміються передбачені законом вид і міра державно-владного (примусового) застосування до особи втрат благ особистого, організаційного і майнового характеру за вчинене правопорушення.

Підстави юридичної відповідальності це сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність можливою та повинною. Відсутність сукупності таких обставин виключає її. Можливість звільнення від відповідальності зафіксована нормами права.

Згідно зі статтею 75 Закону №1404-VIII особа не несе відповідальності за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі, якщо таке невиконання, сталося з поважних причин.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

За наслідками судового розгляду встановлено, що позивач не вчинив жодної дії, спрямованої на виконання рішення суду.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі по справі №200/7348/20-а від 21 вересня 2020 року має відбуватися за правилами, встановленими Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з огляду на наступне.

Закон України від 5 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VI) встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Згідно зі статтею 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Позивач у справі органом місцевого самоврядування, а тому не є тим суб`єктом на якого розповсюджується дія Закону №4901-VI (а.с. 118).

Отже, посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування на виконання рішення суду є безпідставними.

Суд не бере до уваги посилання позивача на пункт 15 «Порядку призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/18720/18 від 11.06.2019 визнані протиправними та нечинними підпункт 2 пункту 1, підпункт 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365» в частині, що стосується сум невиплачених пенсій.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частиною 1 статтею 4 Закону України від 21 листопада 1992 року№2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1101 затверджений «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення» (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у загальному фонді державного бюджету Мінсоцполітики за програмою "Виплата деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплата послуг окремим категоріям населення" (далі - бюджетні кошти).

Пунктами 2 та 5 Порядку встановлено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що бюджетні кошти спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які перераховують такі кошти структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, на виплату допомоги при народженні дитини відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751.

Розподіл бюджетних коштів за напрямами, зазначеними у пункті 4 цього Порядку, здійснюється головним розпорядником бюджетних коштів за пропозиціями регіональних органів соціального захисту населення на підставі поданих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення за встановленими формою та строками Мінсоцполітики даних, сформованих виходячи з прогнозної кількості отримувачів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг, установлених розмірів відповідних виплат, а також з урахуванням необхідності виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік в органах Казначейства, у разі їх відповідності паспорту бюджетної програми (пункт 5 Порядку).

Позивачем, як розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, не надано доказів відсутності фінансування з Державного бюджету на 2021 рік для покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми.

За офіційним повідомленням Державної казначейської служби України (https://www.treasury.gov.ua/ua/kaznachejstvo-informuye/viplata-deyakih-vidiv-dopomog-kompensacij-groshovogo-zabezpechennya-ta-oplata-poslug-okremim-kategoriyam-naselennya) Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та розписом асигнувань державного бюджету на 2021 рік головному розпоряднику бюджетних коштів Міністерству соціальної політики України передбачена бюджетна програма 2501030 «Виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплата послуг окремим категоріям населення» з плановим обсягом асигнувань на рік 62046,6 млн. гривень, з них захищені видатки - 61132,8 млн. гривень. Метою бюджетної програми є виплата допомоги сім`ям з дітьми, допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, малозабезпеченим сім`ям, особам з інвалідністю з дитинства, дітям з інвалідністю, тимчасової державної допомоги дітям, допомоги по догляду за особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державної соціальної допомоги на догляд (крім державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»), щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи, а також за особою, яка досягла 80-річного віку, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, відшкодування вартості послуги.

Станом на 02.08.2021 асигнування на захищені видатки відкрито всім головним розпорядникам бюджетних коштів, у тому числі Міністерству соціальної політики України, в повному обсязі січня-серпня поточного року.

Міністерству соціальної політики України станом на 02.08.2021 на зазначену мету відкрито асигнування у сумі 39793,9 млн. гривень, в т.ч. у серпні місяці - 4614,9 млн. гривень. Касові видатки за січень - липень становлять 34204,5 млн. гривень, у т.ч. за захищеними видатками - 34130,2 млн. гривень (а.с. 119).

За інформацією позивача за липень 2021 року (https://krm.gov.ua) з Державного бюджету надійшло 42594058,75 гривень, в тому числі перераховано державної допомоги на дітей - 23273842,05гривень (а.с.120).

З урахуванням встановлених у справі обставин та на підставі аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення позивачем відбулося за наявності відповідного фінансового забезпечення та фактичної наявності коштів, передбачених бюджетною програмою 2501030 «Виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплата послуг окремим категоріям населення», а тому не може вважатися невиконанням судового рішення з поважних причин.

Суд не приймає до уваги всі інші доводи та заперечення сторін, оскільки вони висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Зважаючи на те, що під час судового розгляду встановлені обставини, які свідчать про неповажність причин невиконання позивачем рішення суду, а вивчення матеріалів виконавчого провадження свідчить про відповідність дій державного виконавця положенням статті 75 Закону №1404-VIII, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, тому позовні вимоги не підлягають в задоволенню.

Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки обидві сторони є суб`єктами владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 162, 205, 241-246, 250, 251, 255, 261, 262, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. героїв Небесної Сотні, 23; ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 01 липня 2021 року ВП №64645489 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень за невиконання виконавчого листа по справі №200/7348/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2021 року, відмовити повністю.

Повне рішення складено 25 серпня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду, або через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Циганенко