Справа № 520/14089/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 серпня 2021 року № 520/14089/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у зарахуванні судді у відставці ОСОБА_1 до спеціального стажу стаж роботи в галузі права три роки відповідно до заяв від 15.03.2021 та від 17.06.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області:

-при обчисленні розміру грошового утримання зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стаж роботи в галузі права три роки за період з 11 червня 1990 року по 11 червня 1993 року, що з урахуванням стажу роботи суддею 23 роки 6 місяців 12 днів з 14 червня 1993 року по 26 грудня 2016 року загалом становить 26 років 6 місяців 12 днів,

-здійснити перерахунок та виплачувати починаючи з 05 серпня 2018 року з момент набрання чинності ЗУ Про Вищий антикорупційний суд від 07.06.2018 №2447-УШ) 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із вказаного стажу роботи та з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з заявами від 05.03.2020, від 19.02.2021, від 09.03.2021, від 15.03.2021 та від 17.06.2021.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідками від 24.02.2020 № 92 та від 17.02.2021 № 79 (відповідно до кожного року) в розмірі 90% від зазначених у вказаних довідках сум, починаючи з дня виникнення права - 19.02.2020.

Дослідивши надані матеріали справи. Судом встановлено наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2016 року № 3257/0/15-16 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Господарського суду Луганської області у зв`язку з поданням нею заяви про відставку.

Наказом Голови Господарського суду Луганської області від 22.12.2016 № 159-к позивача відраховано з особового складу суддів останнім днем відпустки 26 грудня 2016 року у зв`язку із виходом у відставку.

27.12.2016 до УПФУ в Київському районі м. Харкова (назва органу на момент подачі заяви в 2016 році) були подані відповідні документи для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За результатами розгляду вказаних документів, згідно з розпорядженням УПФУ в Київському районі м. Харкова № 845472 від 03.01.2017 з 27 грудня 2016 року за положеннями діючого на той час законодавства було нараховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, що склало 22369,89 грн. (пенсійна справа № 845472/168),.

Згідно з розпорядженням Київського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова (правонаступником якого є Головне управління ПФУ України в Харківській області) від 03.01.2017, загальний стаж роботи складає 44 роки 4 місяці та 22 дні.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 26.12.2016 (додаток 3 до Порядку надання документів для призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, органам Пенсійного фонду України), тривалість спеціального стажу, що дає право на відставку та призначення грошового утримання складає 23 роки 6 місяців 12 днів на посаді судді.

Втім, з урахуванням приписів Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 07 червня 2018 року № 2447-VIII (набрав чинності 05 серпня 2018 року), мною 15 березня 2021 року та 17 червня 2021 року до ГУ ПФУ в Харківській області через особистий кабінет на веб-порталі Пенсійного фонду України подано заяви (відповідно звернення від 15.03.2021 № 89 та від 17.06.2021 № 286), зокрема, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи у галузі права у три роки, а саме з вимогою - при обчисленні розміру довічного грошового утримання ОСОБА_1 зарахувати до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стаж роботи в галузі права три роки за період з 11 червня 1990 року по 11 червня 1993 року, що, з урахуванням стажу роботи суддею 23 роки 6 місяців 12 днів з 14 червня 1993 року по 26 грудня 2016 року загалом становить 26 років 6 місяців 12 днів.

На її заяву від 15.03.2021 за зверненням №89 щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи у галузі права у три роки від ГУ ПФУ в Харківській області надійшла копія рішення про відмову №89 від 18.03.2021, в якому відмовлено у зарахуванні до стажу періоду роботи на посаді начальника юридичного відділу з 11 червня 1990 року по 11 червня 1993 року - 3 роки.

Також, як вбачається з розміщеної на сторінці веб-порталу ПФУ інформації статус звернення вказаної заяви від 17.06.2021 №286 - виконано, за результатами обробки звернення зазначено дату відповіді органу ПФУ - 22 червня 2021 року, у строчці «текст відповіді» зазначено відмовлено. В цій заяві позивач просила ГУ ПФУ в Харківській області (окрім зарахування до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стаж роботи в галузі права три роки) здійснити перерахунок та виплачувати за період з 05 серпня 2018 року (з моменту набрання чинності ЗУ «Про Вищий антикорупційний суд» від 07.06.2018 № 2447-VIII) 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із вказаного стажу роботи (26 років 6 місяців 12 днів) та з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Але до цього часу в паперовому вигляді відповідь від ГУ ПФУ в Харківській області на адресу позивача не надходила.

Позивач вважає відмову ГУ ПФУ в Харківській області у зарахуванні до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стаж роботи в галузі права три роки за період з 11 червня 1990 року по 11 червня 1993 року, що, з урахуванням стажу роботи суддею 23 роки 6 місяців 12 днів з 14 червня 1993 року по 26 грудня 2016 року загалом становить 26 років 6 місяців 12 днів, та відмову виплачувати мені за період з 05 серпня 2018 року 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - неправомірною, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як внутрішньо переміщена особа з 01.08.2014, а з 27.12.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно ЗУ «Про судоустрій, і статус суддів».

Згідно електронної пенсійної справи стаж судді позивача становить 23 роки 06 місяців 14 днів. До стажу судді зараховано період з 14.06.1993 по 26.12.2016.

Статтею 137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» N 1402-УІІІ від 02.06.2016 у редакції, що діяла на момент призначення грошового утримання судді, передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

-судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

-члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

-судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Суд зазначає, що посилання позивачки на Закон України «Про статус суддів» N 2862-ХІІ від 15.12.1992 є безпідставними, бо вказаний Закон втратив чинність на підставі Закону N 2453-УІ від 07.07.2010 та вже не діяв на момент призначення довічного грошового утримання.

Судом встановлено, що на підставі вищевикладеного до стажу роботи на посаді судді не зараховано період роботи на посаді начальника юридичного відділу з 11.06.1990 по 11.06.1993.

Суд вказує, що згідно пункту 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному вказаним Законом, має суддя, який результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Якщо суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотка грошового утримання судді, але не може бути більшим, ніж 90 відсотків суддівської винагороди.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 норми п. 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 визнано не констутиційними.

Порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів не визначено.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.03.2020 № 4-р/2020 також визнано неконституційним п. З ч. З ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно Рішення 4-р/2020 відповідні положення Закону № 1402 підлягають застосуванню в редакції до внесення змін до Закону № 3193. Отже, з 11.03.2020 базовий розмір окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювало свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про судоустрій та статус суддів», а отже своїми діями права та законні інтереси Позивача не порушило.

Суд вказує, що пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.