Справа № 634/373/21
Суддя: Зимовський О. С.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 634/373/21
Провадження № 2-а/634/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Зимовського О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Лісняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, відповідно до якого просить постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія НК № 153540 від 13.03.2021 року за ч. 8 ст. 121 КУпАП України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається, зокрема, на те, що 13.03.2021 року відносно нього працівником поліції, інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Маршалкіною О.К. було винесено постанову серія НК № 153540 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Із винесеною постановою позивач не згоден, вказує на те, що інспектором патрульної поліції було неправомірно використано інформацію з митних баз даних, яка містить інформацію з обмеженим доступом, а співробітники Національної поліції не мають доступу до митних баз даних, крім того відсутній встановлений законодавством порядок використання митної бази співробітниками поліції та відсутній порядок захисту вказаної інформації під час такого використання співробітниками поліції.

Також позивач посилається на те, що в грудні 2019 року був підписаний меморандум між громадською організацією «Авто Євро Сила» і міністром МВС про не притягнення до відповідальності власників автомобілів на європейській реєстрації до прийняття Закону про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спрощення умов ввезення на митну територію України транспортних засобів та приведення умов оподаткування до загального режиму акцизних зборів Європейського Союзу та Закону про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового зупинення застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України, тому позивач розраховував на виконання вказаного меморандуму.

Позивач також вказує на порушення інспектором порядку розгляду справи та неправомірність винесення постанови на місці вчинення правопорушення (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби - то, було вчинено, що позбавило водія фізичної можливості скористатися своїми правами.

Крім того, позивач посилається на те, що працівник патрульної поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, а відразу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та наклав на позивача штраф, що також вважає порушенням порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності, оскільки не складання протоколу не дало водію можливості висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, позивач свою позицію зафіксувати не зміг би.

На підставі викладеного, посилаючись на протиправність дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови та порушення процесуального законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. 17.08.2021 року представником позивача, адвокатом Чухраєва Н.С., надано заяву в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 12.05.2021 року судове засідання по даній справі відкладено за заявою представника позивача на 17.08.2021 року.

Враховуючи викладене, а також те, що 17.08.2021 року позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явились, були належним чином своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення, згідно яких з позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим та невмотивованим з наступних підстав. 13.03.2021 року, за адресою: . АДРЕСА_1 інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Маршалкіною О.К., було винесено оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України 23.08.2020 року громадянином ОСОБА_2 для особистого користування, порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України, що виразилось в керуванні транспортним засобом громадянином, який транспортний засіб не митну територію не ввозив. Вказані відомості відповідачу, стали відомі з Інформаційного порталу Національної поліції, розміщені у розділі «Митниця», що підтверджуються листом Харківської митниці Державної митної служби України від 12.07.2021 вх. № 8442еп. У зв`язку з вищезазначеним ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Пунктом 1 частини другої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейського зобов`язано зупиняти транспортні засоби у раз якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розукомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» визначені основні вимоги щодо ввезення на територію України транспортних засобів.

Транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Абзацом 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язок водія не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту;

У відзиві також зазначено, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає підстави для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови від 13.03.2021 року серії НК №153540 13.03.2021 року о 22:15 год., ОСОБА_1 за адресою: м. АДРЕСА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 , ввезеного на митну территорию України 23.08.2020 року громадянином ОСОБА_2 для особистого користування, порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України, що виразилось в керуванні транспортним засобом громадянином, який транспортний засіб не митну територію не ввозив, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст.ст. 16, 31 закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.8 статті 121 КУпАП.

Суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що порушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП не є правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також те, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови неправомірно застосовувалися норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зважаючи на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну до медичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Разом з цим, ст. 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Положеннями ч. 8 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина 1 статті 44, стаття 89, частина 2 статті 106-1, частини 1-4 і 6 статті 109, стаття 110, частина 3 статті 114, частина 1 статті 115, стаття 116-2, частина 2 статті 117, частини 1-2 статті 119, частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3, 4 і 6 статті 122, частина 1 статті 123, 124-1, 125, частини 1, 2 і 4 статті 126, частини 1, 2 і 3 статті 127, статті 128-129, частина 1 статті 132-1, частини 1, 2 та 5 статті 133, частини 3, 6, 8, 9, 10 і 11 статті 133-1, частина 2 статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини 1, 2 і 3 статті 140, статті 148, 151, частини 6, 7 і 8 статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини 1-2 статті 178, статті 180, 181-1, частина 1 статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладати адміністративні стягнення.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірне застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності не складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до наданої до суду довідки Харківської митниці Державної митної служби України від 09.07.2021 року №7.14-1/20-01/8.5/346 Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України 23.08.2020 року громадянином ОСОБА_2 в зоні діяльності Північної митниці Держмитслужби у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до 1 року з метою особистого використання.

Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося позивачем, станом на 13.03.2021 року, транспортний засіб Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 знаходився у його користуванні.

Доказів щодо оформлення для вільного обігу автомобіля Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 на митній території України зі сплатою митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, матеріали справи не містять.

Зазначене підтверджує встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.

Щодо правомірності використання відомостей про обставини ввезення та перебування на митній території України транспортного засобу Chevrolet Еріса з номерним знаком НОМЕР_1 , суд зазначає, що статтею 25 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.

Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності, зокрема, користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади. Стаття 27 Закону надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Таким чином, працівники поліції правомірно мають право на отримання відомостей, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів.

Посилання позивача на відтермінування застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України, суд також відхиляє, оскільки Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо відтермінування застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України» штрафні санкції відтерміновано лише до 31 грудня 2019 року.

З огляду на вищевикладене, суд, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 241, 243-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.08.2021 року.

Суддя: /підпис/

Копія вірна. Суддя: