Справа № 420/14886/21
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів. У вказаній заяві позивач просить суд: витребувати від Державної податкової служби України інформацію щодо переліку вакантних посад Державної податкової служби України, рівнозначних посаді начальника Головного управління ДФС України у Миколаївській області станом на 02.08.2021 року (день повідомлення ОСОБА_1 про наступне звільнення); витребувати від Державної податкової служби України інформацію щодо переліку вакантних посад Державної податкової служби України, рівнозначних посаді начальника Головного управління ДФС України у Миколаївській області станом на день постановлення ухвали суду про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст.114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч.1 ст.115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправною бездіяльність Заступника Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби щодо ненадання пропозиції ОСОБА_1 про зайняття іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби, одночасно з повідомленням від 23.07.2021 року про наступне звільнення, яке було отримано ОСОБА_1 02.08.2021 року; зобов`язати керівника Державної фіскальної служби (або особу, що виконує його повноваження на момент набрання законної сили рішенням суду) та керівника Державної податкової служби України (або особу, що виконує його повноваження на момент набрання законної сили рішенням суду) запропонувати ОСОБА_1 для зайняття посаду державної служби у структурі Державної податкової служби України, рівнозначну посаді начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 займає посаду начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області на підставі наказу ДФС України № 1372-0 від 28.09.2020 року. 02.08.2021 року позивача повідомлено про наступне звільнення з посади на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». Позивач вважає, що попереджаючи його про наступне звільнення, державним органом не було дотримано законодавчо встановлену процедуру, в обґрунтування чого посилається на те, що з моменту початку процесу реформування Державної фіскальної служби України нормативними документами, на підставі яких проводилося реформування, послідовно наголошувалось на реорганізації як Державної фіскальної служби, так і окремих її підрозділів. Можливість припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку із реорганізацією державного органу встановлена п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». Проте позивача було повідомлено про звільнення на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» - припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку із ліквідацією державного органу. Позивач вказує, що фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація Головного управління ДФС у Миколаївській області (), шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у Миколаївській області (), яке в подальшому було реорганізоване у відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, а саме у Головне управління ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44104027). В зв`язку з цим, позивач вважає, що у відповідача відсутні законні підстави для звільнення ОСОБА_1 саме на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення доказів заявник вказує, що з метою з`ясування фактичної обставини щодо можливості відповідача запропонувати позивачу вакантні посади необхідно отримати від відповідачів інформацію щодо існування вакантних посад державної служби на момент повідомлення позивача про наступне звільнення та станом на теперішній час. У зв`язку із триваючим реформуванням Державної фіскальної служби України шляхом її поділу на Державну податкову службу та Державну митну службу запиту підлягає інформація саме у новоствореній Державній податковій службі України, як правонаступника прав та обов`язків Державної фіскальної служби з питань податкового регулювання та контролю. Необхідність застосування процедури забезпечення доказів викликана тим, що за відкритою інформацією триває прийняття осіб на вакантні посади відповідної категорії, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого у створеному на виконання Постанови КМУ № 893 Головному управлінні ДПС України у Миколаївській області (код 44104027), яке є прямим правонаступником прав та обов`язків Головного управління ДФС у Миколаївській області, призначено керівника - ОСОБА_2 . Позивач позбавлений можливості претендувати на зайняття цієї посади, що було б доцільно та обґрунтовано. Отримання зазначеної інформації згодом може стати неможливим. 08.08.2021 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, проте станом на дату звернення до суду відповіді на адвокатський запит надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин для забезпечення доказів з метою недопущення зловживань суд зобов`язаний виходити з конкретних обставин. Адже відповідно до вимог ч.3 ст.242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, в поданій заяві про забезпечення доказів позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав для забезпечення доказів, чим не дотримався вимог ч.1 ст.77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, у суду відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

На думку суду, надання інформації щодо переліку вакантних посад Державної податкової служби України рівнозначних посаді начальника Головного управління ДФС України у Миколаївській області станом на конкретну дату взагалі не залежить від призначення (прийняття) осіб на вакантні посади відповідної категорії в інші дати.

Суд також враховує, що згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень ст.162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі є невмотивованою, оскільки не містить належного обґрунтування та правових підстав саме для необхідності вжиття заходів забезпечення доказів.

Згідно з ч.2 ст.117 КАС України заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не належить до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.2, 77, 114, 115, 116, 117, 162, 242, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко