Справа № 640/30148/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Київ № 640/30148/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС»

до Головного управління ДПС у м. Києві

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов?язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС» (далі також - ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС», Товариство) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві) та Державної податкової служби України (далі також - відповідач 2, ДПС України), в якому просило суд: 1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 14.02.2020 №1456483/40949252 та від 17.02.2020 №1457705/40949252; 2) зобов?язати Державну податкову службу України податкові накладні №5 від 14.02.2019 та №6 від 15.02.2019, що подані ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання - 27.02.2019.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що будучи постачальником товарів будівельного призначення ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» уклало договір на поставку товарів №2/12 від 02.12.2016 з покупцем товару - ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС». За наслідком поставки адресу покупця партій товарів та підписання відповідних видаткових накладних ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» у відповідності до вимог п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України склало і направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.02.2019 №5 та від 15.02.2019 №6. Однак через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України контролюючий орган надіслав позивачу квитанції з відомостями про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних у зв`язку з відповідністю такої пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. На виконання вимог п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивач надіслав ГУ ДПС у м. Києві пакет підтверджуючих первинних та інших документів, а також пояснення щодо походження реалізованих товарів. Проте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних такі документи безпідставно не були враховані, а натомість прийняті безпідставні та належним невмотивовані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/30148/20 та цю справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представників ГУ ДПС у м. Києві через канцелярію суду надійшли відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, де відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень представник Головного управління навів нормативне регулювання спірних правовідносин та зазначив, що ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» не подало на розгляд комісії регіонального рівня достатньо документів для підтвердження реальності господарських операцій, та відповідно для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в Реєстрі.

У свою чергу представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у тексті якого серед іншого послався на недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних.

Відповідач 2 (ДПС України) правом на подання до суду відзиву на позовну заяви та/або додаткових документів не скористався, хоча був належним чином повідомлений про розгляд судової справи.

Розглянувши подані представниками позивача та відповідача 1 документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви та поданих представником позивача до матеріалів справи документів, 02.12.2016 між ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» (як продавцем) і Приватним підприємством «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» (як покупцем) був укладений договір поставки за №2/12. За умовами цього договору поставки продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, доставити і передати у власність покупцю визначений в специфікаціях до договору товар (а саме - обладнання та будівельні матеріали, далі-товар). У свою чергу покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору. Покупець оплачує продавцю вартість товару за ціною, указаною у рахунках-фактурах та у видаткових накладних. Умови доставки товару визначаються у специфікаціях до договору. Строк поставки товару, який є в наявності, впродовж 30-ти календарних днів з дати підписання специфікації. Днем поставки товару вважається дата оформлення продавцем належним чином видаткової накладної на підставі оригіналу доручення покупця. Покупець розраховується з продавцем за поставлений за товар протягом 60-ти календарних днів з дати оформлення видаткових накладних.

В рамках зазначеного договору поставки названі сторони підписали специфікацію від 05.02.2019 за № 7 на поставку партії піску в обсязі 702 тони, за ціною за одиницю товару - 230 грн., всього загальною вартістю 193 752 грн. (в т.ч. ПДВ - 32 292 грн.).

Відповідно до специфікації від 05.02.2019 №7 та згідно видаткової накладної від 14.02.2019 за №РН-00027 ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» поставило на адресу ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» пісок у кількості 351 тон на суму 96 876 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 146 грн.).

Відповідно до специфікації від 05.02.2019 №7 та згідно видаткової накладної від 15.02.2019 за №РН-00028 ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» поставило на адресу ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» пісок у кількості 351 тон на суму 96 876 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 146 грн.).

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» виписало на адресу ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» (отримувача) наступні електронні податкові накладні: від 14.02.2019 №5 на суму 96 876 грн. (в т.ч. ПДВ 16 146 грн.), з номенклатурою товару «пісок», кількість - 351 тон, код товару згідно УКТ ЗЕД « 2505»; від 15.02.2019 №6 на суму 96 876 грн. (в т.ч. ПДВ 16 146 грн.), з номенклатурою товару «пісок», кількість - 351 тон, код товару згідно УКТ ЗЕД « 2505».

За наслідками надіслання до ДПС України зазначених податкових накладних позивач 27.02.2019 отримав електронні квитанції про те, що ці документи прийняті, проте їх реєстрацію зупинено. Зі змісту роздруківок електронних квитанцій від 27.02.2019 вбачається, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача стала наступна: «податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». У зв?язку з чим платнику було запропоновано подати пояснення та/або копії документів (без наведення переліку таких документів), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12 та 13 лютого 2020 року ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» направило до ГУ ДПС у м. Києві електронні повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №5 від 12.02.2020 та №6 від 13.03.2020 (далі - Повідомлення). Разом з цими Повідомленнями позивач подав також контролюючому органу тексти пояснень по суті господарських операцій з контрагентом-покупцем (ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС») та третьою особою (постачальником реалізованого товару - КП «Максимільянівська сільська рада»), разом зі сканкопіями первинних та інших документів. Як стверджує позивач в тексті свого позову та не спростовував відповідач 1, ним на розгляд відповідної комісії ГУ ДПС у м. Києві для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних були подані копії таких документів: 1) на підтвердження постачання товару «пісок» покупцю ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС»: договору поставки №2/12 від 02.12.2016, специфікації №7 від 05.02.2019, рахунку-фактури №СФ-0000003 від 28.01.2019, генеральна довіреності ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» №49/1 від 12.04.2018, видаткових накладних №РН-00027 від 14.02.2019 та №РН-00028 від 15.02.2019, банківської виписки з поточного рахунку ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» за від 21.08.2019; 2) на підтвердження придбання товару «пісок» у контрагента-продавця - КП «МАКСИМІЛЬЯНІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА»: договору купівлі-продажу №38 від 01.09.2017, рахунки-фактури №10 від 25.01.2019, накладних №16 від 25.01.2019 та №27 від 05.02.2019, банківської виписки від 20.02.2019 та 27.02.2019, паспорту радіаційних випробувань №РП469-11-18 від 06.11.2018 з додатками, протокол лабораторних досліджень піску №П 585-11-17 від 28.11.2017 з додатками; 3) на підтвердження обставин перевезення товару «пісок» з кар`єру КП «МАКСИМІЛЬЯНІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА» на будівельний майданчик ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС»: договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №25/09-17 від 25.09.2017, товарно-транспортних накладних за періоди 31.01.2019, 01.02.2019, 05.02.2019, 07.02.2019, 08.02.2019, 11.02.2019 і 12.02.2019, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), банківської виписки за 03.04.2019; 4) на підтвердження передачі товару «Пісок» (УКТ ЗЕД: 2505) на відповідальне зберігання ІШ «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» до досягнення кількості замовленої кількості товару: договору відповідального зберігання №09-11/ЗБ від 09.11.2018, актів приймання-передачі майна на відповідальне зберігання, актів повернення майна із відповідального зберігання; 5) на підтвердження визнання контролюючим органом попередньо реальності операцій між КП «МАКСИМІЛЬЯНІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА» і ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» з придбання товару «пісок»: відповідних податкових накладних та квитанцій про прийняття таких податкових накладних для реєстрації.

14.02.2020 Комісія при ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія при ГУ ДПС у м. Києві, комісія регіонального рівня) прийняла рішення за №1456483/40949252, яким відмовила ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» у здійсненні реєстрації податкової накладної від 14.02.2019 №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В тексті цього рішення в якості підстави для прийняття такого зазначено наступну: «ненадання платником податків копій документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).».

17.02.2020 Комісія при ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія при ГУ ДПС у м. Києві, комісія регіонального рівня) прийняла рішення за №1457705/40949252, яким відмовила ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» у здійсненні реєстрації податкової накладної від 15.02.2019 №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В тексті цього рішення в якості підстави для прийняття такого зазначено наступну: «ненадання платником податків копій документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).». При цьому, в графі «Додаткова інформація» зазначеного рішення зафіксовано, що «Підприємством не надано документи, а саме: зберігання та перевезення: пісок в Донецькій обл., Маріїнський р-н, м. Курахове та м. Мирноград (Придбано товар 12.02.2019, реалізовано 15.02.2019)».

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізинго-отримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення ЄРПН встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Поряд з цим, у період з 22.03.2018 та діяла до 01.02.2020 діяла Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117, якою були затверджені Порядок зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 5, 6 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

За змістом п. 2 Порядку №117 критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а»/«б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а»/«б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З текстів наявних у матеріалах справи роздруківок електронних квитанцій від 27.02.2019 суд встановив, що реєстрація податкових накладних ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» від 14.02.2019 за №5 та від 15.02.2019 за №6 була зупинена з наступної підстави: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

У взаємозв`язку з наведеним суд враховує змістом п. 10 Порядку №117, яким передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що критерії ризиковості мали визначатися ДФС України та обов`язково погоджуватися з Міністерством фінансів України.

Державна фіскальна служба України своїм листом №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій. Зокрема, п. 2 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 було визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, якщо: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється) (пп. 2.1).

Разом тим, як було встановлено судом такі Критерії ризиковості платника податку, а також Критерії ризиковості здійснення операції не були погоджені ДФС Україні з Міністерством фінансів України, як то було встановлено Урядом.

У контексті з наведеним суд у відповідності до припису ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України бере до уваги під час розгляду цієї справи зміст постанов Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №640/962/19, від 21.05.2020 у справі №560/391/19, від 20.11.2019 №560/279/19, від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, від 21.05.2019 у справі №815/2791/18, від 09.07.2019 у справі №140/2093/18 та 30.07.2019 у справі №320/6312/18, у текстах яких Касаційний суд під час перегляду в порядку касаційного провадження схожих адміністративних справ надав наступну правову оцінку законності підстав зупинення реєстрації податкових накладних платників на підставі Критеріїв, визначених листом ДФС №959/99-99-07-18 від 21.03.2018. Так, Касаційний суд зазначив, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади у розумінні ст. 117 Конституції України не є нормативно-правовими актами, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

Поряд з цим, надаючи оцінку змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних позивача суд зазначає наступне. Відповідно до п.п. 12 - 15 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з п. 18 - 19 Порядку №117 передбачалося, що подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку письмові пояснення та копії документів, розглядаються комісіями контролюючих органів (в т.ч. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) для прийняття одного з таких рішень: про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Дослідивши та проаналізувавши зміст квитанції від 27.02.2019 суд встановив відсутність в ній посилань на орієнтовні (конкретні) переліки первинних та інших документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Між тим, 12.12.2019 наказом Міністерства фінансів України за №520 був затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 - 4 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» 12.02.2020 та 13.02.2020 подало контролюючому органу (ГУ ДПС у м. Києві) вичерпні письмові пояснення, разом з копіями первинних та інших документів, для підтвердження наявності у платника законних підстав для виписки зупинених податкових накладних. Зокрема, у тексті своїх пояснень ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» у кого та на підставі яких документів придбало реалізований покупцю товар, яким чином та ким здійснювалося перевезення товару, а також його зберігання до моменту передачі покупцю.

Дослідивши та проаналізувавши зміст цих документів позивача у сукупності суд дійшов висновку про достатність таких документів для прийняття комісією регіонального рівня позитивних рішень про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних позивачем податкових накладних від 14.02.2019 за №5 та від 15.02.2019 за №6.

Разом з тим, як вбачається з тексту оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2020 №1456483/40949252, зміст поданих платником пояснень і документів комісією регіонального рівня не досліджувався та не аналізувався. Натомість Комісія при ГУ ДПС у м. Києві без наведення мотивів щодо відсутності підстав для врахування тих чи інших документів вказала платнику про необхідність подання всього переліку первинних документів, наведеного в абз. 13 п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

Що стосується рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.02.2020 №1457705/40949252, то факт відсутності в пакеті поданих позивачем на розгляд комісії регіонального рівня матеріалів саме документів на підтвердження транспортування та зберігання товару в ході судового розгляду справи жодними доказами не підтверджено. У свою чергу інші матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачем 1, як суб`єктом владних повноважень, доводів позивача та/або наведення переконливих мотивів прийняття спірного рішення, а також мотивів для не врахування комісією регіонального рівня наданих позивачем документів.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що відповідач 1 всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів суду наявність в Комісії ГУ ДПС у м. Києві достатніх правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень від 14.02.2020 №1456483/40949252 та від 17.02.2020 №1457705/40949252 про відмову в реєстрації податкових накладних позивача, а тому такі рішення суб`єкта владних повноважень підлягають скасуванню в судовому порядку.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.02.2019 за №5 та від 15.02.2019 за №6, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність рішень комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відповідно про наявність підстав про задоволення позову в цій частині, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання ДПС України, як адміністратора Реєстру згідно пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в останній чинній редакції), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовної вимоги позивача, шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 14.02.2019 за №5 та від 15.02.2019 за №6 за датою їх отримання ДПС (тобто: 27.02.2019, що зафіксовано у квитанціях щодо зупинення реєстрації зазначених податкових накладних), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача 2, а є належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п. 5 ч. 1 ст. 244 зазначеного Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 25.11.2020 №166, ТОВ «БУД-ТРАНС ПЛЮС» під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатило судовий збір у розмірі 4 204 грн. Враховуючи обсяг заявлених та задоволених позовних вимог суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі коштів повністю.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114) до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Державної податкової служби України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов?язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.02.2020 №1456483/40949252 та від 17.02.2020 №1457705/40949252.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складені Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС» () податкові накладні від 14.02.2019 за №5 та від 15.02.2019 за №6 датою їх отримання, а саме - 27.02.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114) понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС ПЛЮС» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114) понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок