Справа № 580/4371/21
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року справа № 580/4371/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах Черкаської обласної державної адміністрації до Гельмязівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах Черкаської обласної державної адміністрації (далі позивач) до Гельмязівської сільської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку;

- зобов`язати відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Черкаської обласної ради парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди віднесено до об`єктів природно-заповідного фонду. Однак, по даному об`єкту природно-заповідного фонду межі не встановлювались, документація із землеустрою відсутня. Прокурор вважає, що відсутність меж в натурі вказаного парку-пам`ятки, фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для надання відзиву. Також суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації (далі третя особа).

21.07.2021 третя особа подала суду письмові пояснення на позов, у яких зазначено, що станом на 19.07.2021 проект землеустрою щодо вказаного парку-пам`ятки не надходив, висновок про погодження не надавався.

22.07.2021 відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що жодним нормативним актом не покладено обов`язку органу місцевого самоврядування протягом певного часу забезпечувати розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду. Такого обов`язку не покладено на відповідача також ні рішеннями про віднесення парку-пам`ятки до об`єктів природно-заповідного фонду, ні охоронним зобов`язанням.

03.08.2021 прокурор подав суду відповідь на відзив, з протилежними відзиву доводами.

Оскільки від сторін не надійшли суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням їх представників, з огляду на відсутність необхідності виклику та допиту свідків та призначення експертизи, суд вирішив справу розглянути без проведення судового засідання та їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 21.11.1984 №354 природно-історичний комплекс Г.С. Сковороди віднесено до об`єктів природно-заповідного фонду.

Наказом Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації від 27.05.2021 №15 затверджено положення про об`єкт природно-заповідного фонду парку-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, яке погоджене головою Гельмязівської сільської ради.

Охоронним зобов`язанням від 27.05.2021 №213 Гельмязівській сільській раді передано під охорону парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди.

На звернення заступника керівника Золотоніської окружної прокуратури від 24.04.2021 №51-359вих-21 щодо надання інформації про вжиті заходи із виготовлення землевпорядної документації на вказаний об`єкт природно-заповідного фонду, відповідач листом від 24.05.2021 №54/1030 повідомив, що Коврайською сільською радою було розпочато роботу щодо виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж комплексу, але не завершено.

Також, листом від 04.06.2021 №10-23.02-3477/2-21 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомило Золотоніську окружну прокуратуру про відсутність документації із землеустрою на об`єкт природно-заповідного фонду парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди.

Виявлені порушення зумовили звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні питання регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України), Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі Закон №2456), Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон №858).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст.45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Зокрема, приписами статті 7 Закону №2456 визначено, що землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 53 Закону №2456 встановлено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону № 2456, охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону №858 проект землеустрою сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону №858 визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст.47 Закону №858 проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Статтею 19 Закону №858 визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст.26 Закону №858, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з п.2.1. Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підпунктом 2.3. розділу ІІ Інструкції визначено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад, до яких належить розпоряджання землями територіальних громад.

Відповідно до п.34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов`язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості).

Як установлено судом, відповідачем межі земель парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди не встановлено і не закріплено на місцевості, як і не прийнято відповідних рішень з даного приводу.

Суд врахував, що охоронним зобов`язанням від 27.05.2021 №213 покладено на відповідача обов`язок, зокрема, дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; дотримуватись вимог щодо його використання.

Тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості).

Відсутність вчинення таких заходів свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на правовий статус території природно-заповідного фонду, порушує встановлений порядок його охорони та використання.

Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі ст.1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (п.1 ч.6 ст.23 вказаного Закону).

Зважаючи, що саме відповідач допустив спірну бездіяльність, суд дійшов висновку, що у цьому випадку порушені саме державні інтереси, і прокурор на підставі наведеної норми звернувся в суд обґрунтовано.

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу содових витрат.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Золотоніської окружної прокуратури задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Гельмязівської сільської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Зобов`язати Гельмязівську сільську раду (19751, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с.Гельмязів, вул.Центральна, буд.1, ) відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди, закріплення їх внатурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель