Справа № 360/3259/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3259/21

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Тітової Вікторії Геннадіївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 25 червня 2021 року надійшов позов адвоката Тітової Вікторії Геннадіївни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Старобільське ОУПФУ) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського ОУПФУ від 18 березня 2021 року № 55 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового пільгового стажу;

2) зобов`язати Старобільське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, на підставі якої винесено рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 18 березня 2021 року № 55, зарахувавши до пільгового стажу період роботи позивача на ДП «Свердловантрацит» Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Червонопартизнське» в період з 04 січня 2010 року по 30 грудня 2011 року, з 30 грудня 2016 року по 20 березня 2017 року на посаді маркшейдера з зайнятістю 50 % та більше робочого часу на рік на підземних роботах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 18 березня 2021 року № 55 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, зайнятість повний чи неповний день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. За наданими позивачем документами страховий стаж складає 31 рік 7 місяців 12 днів, у тому числі страховий пільговий стаж, який враховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - 6 років 4 місяці. До страхового пільгового стажу не враховано періоди з 04 січня 2010 року по 30 грудня 2011 року та 30 грудня 2016 року по 20 березня 2017 року у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці печаток визначеного зразка.

Позивач з таким рішенням не згоден, оскільки вважає, що надання уточнюючих довідок згідно з пунктом 20 Порядку № 637 необхідно лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або відповідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Натомість в трудовій книжці позивача наявна вся необхідна інформація про виконання позивачем робіт, що містяться у Списку № 1.

На підставі зазначеного представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 30 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі (арк. спр. 37-38).

Від Старобільського ОУПФУ 29 липня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 43-44).

До Старобільського ОУПФУ 16 березня 2021 року надійшла заява від ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» разом з пакетом документів, за результатами огляду якого, з урахуванням даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, 18 березня 2021 року винесено рішення № 55 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через недостатність спеціального стажу, передбаченого відповідною статтею Закону.

З посиланням на положення пункту 20 Порядку № 637 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідач зазначає, що внесення в трудову книжку відомостей про характер виконуваної роботи та умови праці не передбачено. Тому для підтвердження роботи, виконуваної в шкідливих умовах праці потрібно надати уточнюючу довідку підприємства. Однак позивачем таких довідок не надано.

За наданими позивачем документами його страховий (загальний) стаж роботи складає 31 рік 7 місяців 12 днів, у тому числі пільговий стаж роботи на підземних роботах за списком № 1 3 роки, з 30 грудня 2011 року по 30 вересня 2014 року, з 01 травня 2015 року по 06 липня 2016 року, який зараховано виключно за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Інші періоди роботи до пільгового стажу позивача не зараховано, оскільки позивачем не надано уточнюючих довідок, а встановити право на пенсію за віком на пільгових умовах лише за записами в трудовій книжці не можливо, оскільки вона не містить даних щодо характеру виконуваної позивачем роботи, щодо виконання роботи протягом повного робочого дня та інше.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 26 серпня 2021 року допущено заміну Старобільського ОУПФУ його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ в Луганській області) (арк. спр. 79).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копій виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України, картки фізичної особи платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. спр. 9-10).

Позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ із заявою від 16 березня 2021 року за призначенням пенсії, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, заяву про призначення пенсії, паспорт, трудову книжку серії НОМЕР_2 , військовий квиток серії ГР № 072657, довідку без номера про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заяву про спосіб виплати пенсії, архівні довідки про навчання та перейменування навчального закладу № 21/347, рішення Старобільського районного суду Луганської області в справі № 431/82/21 (арк. спр. 69-70, 46-51, 69-70).

Рішенням Старобільського ОУПФУ від 18 березня 2021 року № 55 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (арк. спр. 17-19).

Рішення мотивоване тим, що за наданими документами страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 31 рік 07 місяців 12 днів, в тому числі пільговий стаж роботи на підземних роботах за Списком № 1 3 роки, який врахований за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованого обліку з 30 грудня 2011 року по 30 вересня 2014 року та з 01 травня 2015 року по 06 липня 2016 року.

Згідно з архівною довідкою Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 09 грудня 2020 року № 21/347 в матеріалах архіву НТУ «Дніпровська політехніка» значиться, що ОСОБА_1 був зарахований в Дніпропетровський гірничий інститут на 1 курс денного відділення шахтобудівного факультету спец. «Маркшейдерська справа» з 01 вересня 1984 року; з 03 грудня 1984 року надано академічну відпустку у зв`язку з призовом до Збройних Сил СРСР; 06 лютого 1987 року повернувся з армії на 1 курс денного відділення шахтобудівного факультету спец. «Маркшейдерська справа», 01 вересня 1987 року переведений на 2 курс денного відділення шахтобудівного факультету спец. «Маркшейдерська справа», відрахований з інституту з 30 червня 1991 року у зв`язку з закінченням навчання та отримав диплом НОМЕР_3 (арк. спр. 51).

За даними військового квитка від 22 листопада 1991 року ГР № 072657 позивач в період з 13 грудня 1984 року по 20 листопада 1986 року проходив військову службу в Збройних Силах СРСР (арк. спр. 61-62).

Дослідженням копії виданої на ім`я позивача трудової книжки від 18 грудня 1986 року серії НОМЕР_2 встановлено, що позивач в періоди:

з 18 грудня 1986 року по 01 лютого 1987 року працював на шахті «Центроспілка» ВО «Свердловантрацит» учнем гірника І розрядку підземним з повним робочим днем під землею;

з 26 червня 1989 року по 11 серпня 1989 року працював на шахті «60-річчя СРСР» Свердловського ВО з видобутку антрациту «Свердловантрацит» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею;

з 13 серпня 1990 року по 23 вересня 1990 року проходив виробничу практику гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею на дільницю № 1 шахти «Центроспілка» ВО «Свердловантрацит»;

з 08 липня 1991 року по 30 вересня 1991 року прийнятий дільничним маркшейдером, що пов`язаний з підземними роботами, на шахту «Центроспілка» ВО «Свердловантрацит»;

з 07 жовтня 1991 року по 21 жовтня 1992 року - прийнятий дільничним маркшейдером, що пов`язаний з підземними роботами, на ШБУ № 5 ВО «Свердловантрацит»;

з 26 жовтня 1992 року по 12 травня 1993 року прийнятий за переведенням гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на дільницю підготовчих робіт № 1 шахти «Центроспілка» ВО «Свердловантрацит»;

з 04 січня 2010 року по 29 грудня 2011 року прийнятий дільничним маркшейдером, зайнятим на підземних роботах 50 % та більше робочого часу на рік на ВП «ШБУ» ДП «Свердловантрацит»;

з 30 грудня 2011 року по 31 жовтня 2013 року прийнятий за переведенням дільничним маркшейдером, зайнятим на підземних роботах 50 % і більше робочого часу на рік на ВП «ШБУ» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»;

з 01 листопада 2013 року по 20 березня 2017 року прийнятий дільничним маркшейдером, зайнятим 50 % та більше робочого часу на рік на підземних роботах на ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» (арк. спр. 11-15).

Також встановлено, що в трудовій книжці позивача наявні записи про проведення атестації робочих місць позивача, за результатами проведення якої підтверджено право на пенсію за віком за списком № 1, а саме за наказами: ВП «ШБУ» ДП «Свердловантрацит» від 05 січня 2005 року № 8; від 12 січня 2010 року № 47; ВП «ШБУ» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» від 30 грудня 2011 року № 2; ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» від 01 квітня 2013 року № 05/1.

Факт належності трудової книжки від 18 грудня 1986 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлений рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 12 лютого 2021 року в справі № 431/82/21 (арк. спр. 77-78).

Також в матеріали справи позивачем надані копії наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці список № 1 ВП «ШБУ» ДП «Свердловантрацит» від 05 січня 2005 року № 8 та від 12 січня 2010 року № 47, ВП «ШБУ» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» від 30 грудня 2011 року № 2 (арк. спр. 23-31).

Дослідженням індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) встановлено, що в Реєстрі наявні відомості по спеціальному стажу за кодом ЗПЗ013А1 за період з 04 січня 2010 року по 30 листопада 2016 року (арк. спр. 20-22, 52-57).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6 розділу І Порядку № 22-1).

Пунктом 1.7 розділу І Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (підпункт 2).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

З вищевикладених правових норм слідує, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за умови досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років, з яких не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

За даними паспорта громадянина України ОСОБА_1 досяг віку, необхідного для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Що стосується наявності у позивача необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах страхового стажу, суд зазначає таке.

З аналізу зазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

Як слідує з оскаржуваного рішення, Старобільське ОУПФУ підтверджує, що загальний стаж роботи позивача становить 31 рік 07 місяців 12 днів, стаж роботи за списком № 1 - 3 роки 00 місяці 00 днів, який врахований за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованого обліку з 30 грудня 2011 року по 30 вересня 2014 року та з 01 травня 2015 року по 06 липня 2016 року.

Однак, в рішенні відсутні підстави, з яких Старобільське ОУПФУ не зараховує до пільгового стажу позивача інші періоди роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які підтверджені вищеописаними записами в трудовій книжці позивача.

В свою чергу, суд вважає за необхідне зауважити, що трудова книжка містить всі необхідні записи та інформацію про стаж роботи позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, інформацію про пільговий характер роботи (зайнятість повний робочий день на підземних роботах) та проведену атестацію робочих місць.

Старобільським ОУПФУ в оскаржуваному рішенні не зазначено, що записи в трудовій книжці позивача є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури.

Твердження відповідача, що наявні в трудовій книжці позивача записи не містять інформації про характер виконуваної позивачем роботи та умови праві не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані вищеописаними доказами.

Більш того, записи в трудовій книжці у повній мірі узгоджуються з наданими позивачем копіями вищевказаних наказів про проведення атестації робочих місць на відповідність умовам праці та даними з Єдиного реєстру застрахованих осіб (довідка форми ОК-5), архівною довідкою про навчання та військовим квитком.

Крім того, суд звертає увагу, що індивідуальними відомостями про ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджений пільговий характер роботи позивача за списком № 1 з 04 січня 2010 року по 30 листопада 2016 року, однак Старобільське ОУПФУ при прийнятті оскаржуваного рішення вибірково без наведення будь-якого обґрунтування зараховує до пільгового стажу позивача за списком № 1 тільки частину підтвердженого довідкою форми ОК-5 стажу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прийняте Старобільським ОУПФУ рішення від 18 березня 2021 року № 55 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Як наслідок задоволення основної вимоги, підлягає задоволенню й похідна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16 березня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах, на підставі якої винесено рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 18 березня 2021 року № 55.

Що стосується вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового стажу періоду роботи на Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Червонопартизнське» ДП «Свердловантрацит» в період з 04 січня 2010 року по 30 грудня 2011 року, з 30 грудня 2016 року по 20 березня 2017 року на посаді маркшейдера з зайнятістю 50 % та більше робочого часу на рік на підземних роботах, суд вважає її передчасною, оскільки на час розгляду даної справи через необґрунтованість прийнятого Старобільським ОУПФУ рішення про відмову в призначенні пенсії суд позбавлений можливості встановити підстави незарахування цього стажу до пільгового стажу позивача та надати їм правову оцінку. До прийняття відповідачем рішення із зазначенням підстав, з яких відповідач відмовляє в зарахуванні того чи іншого трудового стажу позивача до пільгового стажу роботи за списком № 1, всі мотиви суду є припущенням. Відповідно, суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією від 23 червня 2021 року (арк. спр. 8).

Незважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю, оскільки цей спір виник внаслідок неправильних дій Старобільського ОУПФУ, правонаступником якого є відповідач.

Також суд враховує, що позивач звернувся до суду з декількома пов`язаними між собою вимогами немайнового характеру, судовий збір сплачений як за одну вимогу немайнового характеру, тому в даному випадку задоволення хоча б однієї вимоги немайнового характеру має наслідком стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всієї суми сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Тітової Вікторії Геннадіївни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 18 березня 2021 року № 55 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 березня 2021 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова