Справа № 460/1363/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2021 року м. Рівне №460/1363/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача - не прибув; представника відповідача - Р.Н. Мозоль; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненської міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне та зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулася до Рівненської міської ради із заявою від 06.07.2020, в якій просила надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне. Проте, орган місцевого самоврядування не розглянув таку заяву у строки, установлені статтею 118 Земельного кодексу України, що свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Позивач вказує, що належним способом захисту прав та інтересів є саме визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що після надходження до органу місцевого самоврядування заяви про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне, суб`єктом владних повноважень вживалися відповідні дії щодо розгляду такої заяви в установленому законом порядку, що не може свідчити про допущення протиправної бездіяльності. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 01.04.2021.

Ухвалою суду від 01.04.2021 підготовче засідання відкладене на 22.04.2021.

Ухвалою суду від 22.04.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання від 22.04.2021 (а.с. 66)), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.05.2021.

Судове засідання 13.05.2021 не відбулося через тимчасову непрацездатність головуючої судді у період з 11.05.2021 по 21.05.2021 включно.

Ухвалою суду від 24.05.2021 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.07.2021.

Ухвалою суду від 20.07.2021 судове засідання відкладене на 12.08.2021.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув; подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання 12.08.2021 прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 12.08.2021.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненської міської ради із заявою від 06.07.2020, в якій просила надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне (а.с. 9).

До заяви додані такі документи: викопіювання з кадастрової карти, копія паспорта, копія РНОКПП, витяг з геопорталу відкритих даних управління та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради (а.с. 10-12).

Заява отримана Рівненською міською радою 09.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14).

Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради надісланий позивачу лист від 23.07.2020 №01-11/526, де вказано: за дорученням міського голови Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської розглянуто заяву, на підставі якої на розгляд сесії Рівненської міської ради підготовлено проєкт рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 м у м. Рівному безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); для погодження проєкту рішення згідно з Регламентом міської ради від буде переданий секретарю міської ради для розгляду в постійних комісіях та сесії міської ради (а.с. 15).

Згідно проєкту рішення вирішено: надати громадянці ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 м у м. Рівному безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 56).

Пояснювальна записка до проєкту рішення містить таку інформацію: Проєкт рішення підготовлено на підставі заяви громадянки ОСОБА_1 від 09.07.2020; на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна; метою прийняття рішення є забезпечення реалізації права особи на оформлення права власності земельної ділянки; дане рішення прийняте відповідно до статей 12, 79-1, 118, пункту «г» частини 1 статті 121, статті 122 Земельного кодексу України та статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с. 56).

Позивач повторно звернувся до Рівненської міської ради із заявою від 13.08.2020 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне (а.с. 16).

Листом від 27.08.2020 на запит від 17.08.2020 (а.с. 18) Рівненська міська рада повідомила позивача про те, що до розпорядження голови про скликання сесії Рівненської міської ради не можуть бути включені питання (проєкти рішень), які не були оприлюднені у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації»; питання, які попередньо не були розглянуті відповідною комісією та не були оприлюднені, не можуть бути внесені до поряду денного сесії рівненської міської ради; проєкт рішення не було включено у порядок денний пленарного засідання 41 сесії Рівненської міської ради від 13.08.2020 (а.с. 20).

Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради надісланий позивачу лист від 28.08.2020 №01-11/526/2 де зазначено: на підставі поданої заяви від 09.07.2020 Управлінням земельних відносин 23.07.2020 підготовлений проєкт рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 м у м. Рівному безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); після погодження в установленому порядку проєкт рішення 07.08.2020 був переданий секретарю міської ради для розгляду у постійних комісіях та сесію міської ради; розглянути повторно заяву про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне немає законних підстав (а.с. 17).

На запит від 31.08.2020 (а.с. 21) Рівненська міська рада листом від 07.09.2020 повідомила позивачу про те, що протягом серпня 2020 року засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування відбулися 13, 19 та 26 серпня; проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадянці ОСОБА_1 » до порядуів денних зазначених вище засідань постійної комісії не включався (а.с. 23).

До Порядку денного засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від 24.09.2020 включено питання №33 «Про розгляд проєкту рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 »» (а.с. 50).

Відповідно до протоколу засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від 24.09.2020 №181 ухвалено не підтримувати проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » (а.с. 52).

До Порядку денного засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від 17.02.2021 включено питання №35 «Про розгляд проєкту рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 »» (а.с. 53).

Відповідно до протоколу засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від 17.02.2021 №65 ухвалено не підтримувати проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » (а.с. 55).

Розпорядженням Рівненського міського голови від 26.02.2021 №227-р «Про шосте пленарне засідання першої сесії Рівненської міської ради восьмого скликання» установлено продовжити роботу першої сесії Рівненської міської ради восьмого скликання, призначивши пленарне засідання на 11.03.2021 (а.с. 57).

До проєкту Порядку денного шостого пленарного засідання першої сесії Рівненської міської ради включене питання №510 «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » (а.с. 58).

Листом від 16.03.2021 Рівненська міська рада повідомила позивачу про те, що на сесії 11.03.2021 проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » не набрав достатньої кількості голосів депутатів для ухвалення (а.с. 75).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних дій (бездіяльності), на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

За правилами частини другої статті 50 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 (далі - ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон України №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частини першої та другої статті 59 Закону України №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З матеріалів справи вбачається, що орган місцевого самоврядування не прийняв жодного рішення по суті заяви позивача від 06.07.2020 щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га на території м. Рівне.

Суд констатує, що відповідач не розглянув в установленому законом порядку заяву позивача від 06.07.2020 у строки, визначені статтею 118 ЗК України, що свідчить про бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи - невиконання державним органом зобов`язань, які необхідно виконати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Суд зазначає, що неприйняття відповідачем відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 06.007.2020 в установлені статтею 118 ЗК України строки є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, що є порушенням конституційних прав позивача щодо розгляду його звернення по суті предмета органом місцевого самоврядування.

Неприйняття відповідачем жодного рішення за заявою позивача у строк, визначений нормами ЗК України, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим.

Тому позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне, підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне, за заявою від 06 липня 2020 року, суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне, за заявою від 06 липня 2020 року, не являтиметься втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, з огляду на те, що проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » все ж був включений до порядку денного сесії, проте на сесії 11.03.2021 проєкт рішення Рівненської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки у м. Рівному громадці ОСОБА_1 » не набрав достатньої кількості голосів депутатів для ухвалення.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій чи бездіяльності у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне, за заявою від 06 липня 2020 року.

Тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп, сплачена відповідно до увтанції від 22.02.2021 №0.0.4.1.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненської міської ради (вулиця Соборна, 12 А, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської міської ради щодо неприйняття рішення з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне.

Зобов`язати Рівненську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території міста Рівне, за заявою від 06 липня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 серпня 2021 року

Суддя К.М. Недашківська