Справа № 540/1899/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1899/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кравченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати, зазначеної в довідці Херсонської обласної прокуратури від 01.04.2021 № 21-110вих-21 та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Установлених для осіб, які втратили працездатність,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2021 з розрахунку 90 відсотків від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 01.04.2021 №21-110вих-21, без обмеження розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з липня 2009 року і по даний час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області. Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 05 листопада 1991 року за №1789-ХІІ ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90% від розміру її місячної заробітної плати без її обмеження, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В 2014 році позивачка була звільнена з посади заступника прокурора Білозерського району Херсонської області у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років. На підставі рішення Херсонського міського суду від 17.1.2016 відповідачем було проведено з 01.01.2016 перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області № 18/354вих від 16.08.2016.

У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 05.04.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, надавши нову довідку Херсонської обласної прокуратури від 01.04.2021 № 21-110вих.21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення). Пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивачу. При цьому розмір пенсії склав 60 % від суми місячної заробітної плати, а в результаті обмеження максимальним розміром розмір пенсії склав суму 17690 грн. На думку позивача, дії пенсійного органу щодо зменшення відсоткового розміру та обмеження максимальним розміром його пенсії є протиправними та порушують її право на належний рівень пенсійного забезпечення. Така позиція ґрунтується на тому, що на момент призначення пенсії позивачу, норма статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ передбачала, зокрема, що пенсія призначається в розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ (набрав чинності 01.10.2011 року) до статті 50-1 ЗУ № 1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80% місячного заробітку. 15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 № 1697 "Про прокуратуру". Частиною другою ст. 86 цього Закону передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, а максимальний розмір пенсії відповідно до частини 15 вказаної статті не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Керуючись наведеними змінами, пенсійний орган зменшив відсотковий розмір пенсії з 90% до 60% та обмежив її виплату десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає, що норми Закону, які прийняті після призначення йому пенсії та які зменшують її розмір, не підлягають застосуванню відповідно до ст. 58 Конституції України. Позовні вимоги просить задовольнити.

05.05.2021 суд своєю ухвалою відкрив у справі спрощене провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач надав 21.05.2021 відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні. У відзиві, зокрема, зазначає, що 14.10.2014 року прийнятий новий Закон України "Про прокуратуру № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року. Частиною 2 статті 86 Закону України № 1697-VII передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до абзацу шостого частини 15 статті 86 Закону України № 1697-VIІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімум, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що при перерахунку пенсії позивачу, відповідачем не допущено порушення прав позивача, а правові підстави для здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Херсонської обласної прокуратури від 05.04.2021 № 21-123вих.21, без обмеження пенсії у її максимальному (граничному) розмірі - відсутні.

Ухвалою від 06.07.2021 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 23.07.2021, витребувані додаткові докази.

Ухвалою від 23.07.2021 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 09.08.2021.

В судовому засіданні позивач просить задовольнити позову.

Представник відповідача заперечує проти позову. Просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов таких висновків.

З 02.07.2009 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Пенсія призначена у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ "Про прокуратуру".

Постановою Херсонського міського суду від 17.10.2016 у справі № 766/10611/16-а був задоволений позов ОСОБА_1 , визнано дії УПФУ у м. Херсоні щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Херсонської області № 18.354 вих-16 від 16.08.2016 про заробітну плату в розмірі 90% середньомісячної заробітної плати - неправомірними, зобов`язано Управління ПФУ у м. Херсоні здійснити з 01.01.2016 з урахуванням же виплачених сум пенсії, перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 90% від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області № 18.354 вих-16 від 16.08.2016.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-ІХ від 19.09.2019 завершено реформування обласних прокуратур та наказом Генерального прокурора України № 414 від 08.09.2020 визначено день початку їх роботи 11.09.2020, відтак оплата праці прокурорів обласних прокуратур здійснюється у відповідності до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" із вказаної дати.

Херсонська обласна прокуратура надала позивачці довідку від 01.04.2021 № 21-110вих-21 про розмір станом на 15.03.2021 заробітної плати , обрахованої згідно статті 81 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ від 14.10.2014 для перерахунку пенсії за відповідною (прирівняною) посадою - заступник керівника окружної прокуратури (заступник прокурора району), що становить 63093 грн. 34 коп., в тому числі посадовий оклад 41600 грн., 12480 грн. надбавки за вислугу років 30%, 4506 грн. 67 коп. матеріальна допомога на оздоровлення, 4506 грн. 67 коп. матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

05.04.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, додавши до заяви довідку Херсонської обласної прокуратури від 01.04.2021 № 21-110вих-21 про розмір заробітної плати. В довідці вказано, що розмір заробітної плати за нормами, чинними на 15.03.2021 відповідно до ст.ст. 81, 86 Закону "Про прокуратуру" та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур.

ГУ ПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної довідки Херсонської обласної прокуратури, за результатом якого, прийнято відповідне рішення 38 від 07.04.2021.

Відповідно до зазначеного рішення розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 склав 37856 грн. (60% від 63093 грн. 34 коп.). Одночасно відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, у зв`язку із чим з 01.04.2021 розмір пенсії склав 17690,00 грн., із розрахунку 1769,00 грн х 10, де 1769,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2020 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України за 2020 рік". З 01.07.2021 розмір пенсії позивачки буде складати 18540 грн., з 01.12.2021 - 19340 грн.

На звернення позивача щодо перерахунку його пенсії, пенсійний орган листом повідомив про прийняте рішення.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та порушують приписи ст. 58 Конституції України, оскільки зменшення при перерахунку пенсії відсоткового розміру пенсії та обмеження виплати максимальним розміром призвело до звуження обсягу вже набутих ним прав.

Вирішуючи цей спір, суд керувався наступними приписами законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії (липень 2009 року) пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), згідно з частинами першою-другою якої (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ визначалось, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у чч. 12, 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ (набрав чинності 01.10.2011 року) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно чч. 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

14.10.2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015 року. Одночасно вважається таким, що втратив чинність, Закон України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", крім деяких частин, які не стосувались питання перерахунку пенсії прокурорам.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 05.04.2021) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Саме на підставі вказаних положень чинного законодавства, відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 встановлено розмір пенсії 60 відсотків діючої заробітної плати за посадою, яка є аналогічною тій, що займала позивачка.

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З 01 січня 2015 року частину 20 статті 86 Закону №1697-VII, відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), змінено і викладено у такій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №826/8546/18 звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухилявся від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд. Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру", законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було визначено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII (зі змінами згідно з Законом №76-VIII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку, у тому числі, пенсії позивача. Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №127/11766/16-а, від 14 лютого 2018 року у справі №569/5531/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі №754/15912/16-а.

Реалізація права прокурорів на перерахунок песній була забезпечена рішенням Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019, яким Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, були визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 є втрата чинності з 13 грудня 2019 року норм частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Конституційний Суд України в пункті 3 вказаного рішення установив такий порядок виконання ухваленого рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

В даній справі по суті розглядаються правовідносини, які виникли внаслідок перерахунку пенсії, яка була призначена за Законом "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, в період дії іншого Закону "Про прокуратуру" № 1697-УІІ.

Суд вважає, що право колишніх працівників органів прокуратури - пенсіонерів на перерахунок пенсії має грунтуватися на положеннях чинного на день звернення із заявою про такий перерахунок законодавства та не може грунтуватись на законі, який втратив чинність.

Матеріали справи свідчать, що позивачка, бажаючи реалізувати своє право на перерахунок пенсії, звернулась до органу ПФУ з довідкою про розмір заробітної плати за посадою, яка є прирівняною (аналогічною) посаді, яку вона займала на час призначення пенсії. Довідку складено відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(II)/2019 та ст. 81,86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII із складовими, які є відмінними від тих, на підставі яких визначався розмір її пенсії при призначенні та перерахунках здійснених в період чинності Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII.

Розмір пенсії прокурора перебуває у прямій залежності від його заробітної плати, яка є базою для обрахунку пенсії, але заробітна плата прокурора Законами України від 05.11.1991 № 1789-XII та від 14.10.2014 №1697-VII визначалась по-різному.

Частиною першою статті 49 Закон України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 було передбачено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років, а розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України. На виконання своїх повноважень Кабмін України постановою від 31.05.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури" затвердив схему посадових окладів працівників органів прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 81 Закону України №1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Частинами першою та третьою статті 81 Закону України №1697-VІІ визначено структуру заробітної плати, відповідно до якої заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При визначення посадових окладів прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, застосовується певний коєфіціен до посадового окладу. Також виплачується щомісячна надбавка за вислугу років

З наведеного слідує, що на відміну від діючого Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, попередній Закон "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 по-іншому визначав складові заробітної плати прокурів та не встановлював розміри посадових окладів, повноваження щодо встановлення яких були надані Кабміну України, який постановою №505 визначав відповідні розміри посадових окладів прокурорів.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX (далі - Закон №113), визнано такими, що втратили чинність норми Закону України "Про прокуратуру" у редакції 1991 року, у тому числі частина перша статті 49, якою однією зі складових заробітної плати прокурорів визначалась надбавка за класні чини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визначено, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 сформований висновок про те, що заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом.

За таких умов, позивачка має право отримувати пенсійні виплати, обраховані із суми заробітної плати прокурорів, встановленої чинним Законом України №1697-VII.

Реалізуючи своє право на перерахунок пенсії на підставі норм чинного Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, та отримавши належну довідку, складену відповідно до приписів вказаного Закону, позивачка помилково вважала можливим застосування ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII, яка втратила свою чинність.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає необгрунтованими доводи позивачки про те, що відсоткове значення розміру пенсії є незмінним та має застосовуватися норма, що визначала відсотковий розмір пенсії станом на дату її призначення. Застосування при обчисленні пенсійної виплати ОСОБА_1 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, яка на дату такого перерахунку втратила чинність, призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів та суперечитиме принципу дії закону у часі, застосування при обчисленні пенсії позивача з 01.04.2021 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які втратили чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 90% місячного заробітку, не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам статті 24 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В свою чергу, застосування у спірних відносинах положень частини другої статті 86 Закону №1697-VII не суперечить приписам статті 22 Конституції, адже обсягом набутого права позивача є конкретний матеріальний (грошовий) вираз пенсійної виплати (в даному випадку 37856 грн.), що за обставин цієї справи внаслідок здійснення спірного перерахунку не зменшився через встановлення позивачу пенсії в розмірі 60% суми його місячної заробітної плати за аналогічною посадою згідно довідки №21-110вих-21 від 01.04.2021.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Враховуючи, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснювати відповідно до положень чинного Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, то аналізу підлягають норми саме цього закону, які передбачають обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

Згідно положень абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

З наведеного слідує, що вказаними законодавчими положеннями встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнані, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України, а тому підстав для визначення протиправним обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром суд не вбачає.

Обмеження пенсій прокурорів максимальним розміром встановлювалося також і в попередньому Законі України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991, а саме статтею 50-1 даного Закону, яка не була визнана неконституційною.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 (пункт 2.1) Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня року 2012 №3-рп/2012 визначив, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. В даному рішенні Конституційний Суд спирається на Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, який встановлює загальний обов`язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто, у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Тобто, одним з основних принципів, який застосовується державою для реалізації конституційного права на соціальний захист є принцип збалансованості та пропорційності між фінансовими можливостями держави, які визначаються, у першу чергу, внутрішнім законодавством держави, що враховує, зокрема, зовнішньо та внутрішньо економічні і політичні чинники.

Відповідне обмеження розміру пенсії не призвело до звуження права позивачки на належний соціальний захист, адже суду не надано доказів, що внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 її розмір зменшився.

З урахуванням наведеного, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за довідкою Херсонської обласної прокуратури № 21-110вих-21 від 01.04.2021 пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 серпня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010201