Справа № 380/910/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/910/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача у відношенні до позивача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 21 вересня 2018 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 21 вересня 2018 року у сумі 60541,61 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 визнано №380/1762/20 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 21.09.2018; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 у сумі 106917,16 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 скасовано в частині визначення судом розміру індексації у сумі 106917,16,16 грн з ухваленням в цій частині постанови про відмову у задоволенні вказаної вимоги; у решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 залишено без змін. На виконання вказаного рішення суду відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у вересні 2020 року у сумі 40538,27 грн.

Позивач вважає, що військова частина НОМЕР_1 здійснила неправильне нарахування суми індексації, яка повинна була бути виплачена, внаслідок помилкового визначення базового місяця. Зокрема, згідно з довідкою-розрахунком індексації ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року військова частина визначила базовим місяцем січень 2014 року. Втім, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 № 201/10/137-16 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Посадові оклади військовослужбовців Збройних Сил України збільшувались з 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 та з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704.

Покликаючись на висновок експерта від 28.10.2020 № 6798, позивач стверджує, що загальна сума недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 21 вересня 2018 року становить 60541,61 грн.

Відповідач позов не визнає. Відзив обґрунтований тим, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Відтак, вважають, що доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 по 06.08.2019 є необґрунтованими, оскільки позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норму п. 5 Порядку № 1078 в редакції, яка дії з 01.12.2015 року. Щодо вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січня 2008 року, відповідач зазначає, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 1013 від 09.12.2015 року, не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015 року, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року) з якого в подальшому необхідно відштовхуватися для проведення індексації. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 27.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі; справу вирішено розглядати без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 19.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2018 року за №30-РС (по особовому складу) старшого прапорщика ОСОБА_1 , головного старшину інформаційно-телекомунікаційного вузла, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 21.09.2018; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 у сумі 106917,16 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 скасовано в частині визначення судом розміру індексації у сумі 106917,16,16 грн з ухваленням в цій частині постанови про відмову у задоволенні вказаної вимоги; у решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у вересні 2020 року у сумі 40538,27 грн.

Відповідно до розрахунку індексації за 2016-2018 роки ОСОБА_1 , здійсненого військовою частиною НОМЕР_1 , обчислення такої здійснено лише за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно, при цьому застосовано січень 2014 року як місяць підвищення.

Позивач, вважаючи, що військова частина НОМЕР_1 здійснила неправильне нарахування суми індексації, яка повинна була бути виплачена, внаслідок помилкового визначення базового місяця, що відповідно призвело до виплати індексації грошового забезпечення позивачу у неналежному розмірі, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх порушених законних прав та інтересів.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з абз. абз. 1, 2, 5, 6 п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Суд зазначає, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 380/1762/20 та у силу ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не доказується при розгляді цієї справи.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 14.04.2018 в сумі 4291,77 грн, при цьому як «базовий» місяць для обчислення зростання індексу споживчих цін застосовано січень 2014 року, тоді як позивач вважає, що «базовими» місяцями слід вважати січень 2008 року та березень 2018 року.

Отже, спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем «базового» місяця для здійснення нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018.

Так, у пункті 5 Порядку № 1078 в редакціях чинних з 17.03.2003 по 15.12.2015 міститься посилання на «базовий» період.

З 15.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено в наступній редакції:

«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку».

Таким чином, Законом № 1282-ХІІ та Порядком № 1078 чітко визначено правила та порядок проведення індексації грошових доходів населення, який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання.

Тобто, точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. Цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Проте коли настане право на індексацію грошового забезпечення, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту індексу споживчих цін.

Посадові оклади військовослужбовців Збройних Сил України збільшувались з 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 та з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704.

З огляду на вищевикладене, висновується, що місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовим місяцем) для всіх військовослужбовців Збройних Сил України (не залежно від того, коли військовослужбовець прийнятий на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли присвоєне чергове військове звання або встановлені різні надбавки та доплати і премії) буде місяць, наступний за місяцем, в якому відбулося підвищення посадових окладів для військовослужбовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України.

Зазначене вище узгоджується з позицією Міністерства соціальної політики України та Міністерства оборони України, що підтверджується роз`ясненням Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №48/0/66-17 та роз`ясненням Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.04.2019 № 248/2839, в яких зазначено, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

Тобто місяцями обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовими місяцями) для всіх військовослужбовців є місяці, з яких постановами Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294 та «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 всім військовослужбовцям Збройних Сил України підвищено посадовий оклад, а саме січень 2008 року та березень 2018 року відповідно.

Натомість, відповідно до розрахунку індексації за 2016-2018 роки ОСОБА_1 , здійсненого військовою частиною НОМЕР_1 , обчислення такої здійснено за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно, при цьому застосовано січень 2014 року як місяць підвищення, що, з огляду на вищевикладене, на переконання суду, є помилковим.

Разом з тим, суд зауважує, що у розрахунку індексації за 2016-2018 роки ОСОБА_1 , здійсненого військовою частиною НОМЕР_1 , не відображено нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня по вересень 2018 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву стосовно не нарахування індексації за вказаний період не навів жодних аргументів.

Таким чином, визначення січня 2014 року, а не січня 2008 року як «базового» місяця у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та не нарахування позивачу індексації у період з 01.03.2018 по 21.09.2019 свідчить, що у цілому нарахування та виплату позивачу індексації у спірний період - з 01.01.2016 по 21.09.2018, здійснено у неповному обсязі.

Відтак, відповідна позовна вимога позивача підлягає задоволенню у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018 у неповному обсязі.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 у сумі 60541,61 грн суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаного розміру індексації грошового забезпечення позивач посилається на висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.10.2020 № 6798, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи за заявою ОСОБА_1 від 21.10.2020.

Надаючи оцінку наданому позивачем висновку експерта, суд виходить з того, що відповідно до ст. 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

З аналізу норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органа, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення.

Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Тому належним способом захисту прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період, а не стягнення визначеної у висновку експерта суми заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №420/1207/19.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 у сумі 60541,61 грн задоволенню не підлягає.
При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За встановлених обставин, враховуючи часткову виплату позивачу індексації грошового забезпечення та з огляду на те, що при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем неправильно встановлено базовий місяць, суд вважає, що у цьому випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, а у період з 01.03.2018 по 21.09.2018 - березня 2018 року, як місяців, з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базовий» місяць), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та здійснити виплату з урахуванням виплачених коштів.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до КАС України, суд виходить з наступного.

Приписами ч. 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача немає.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з проведенням судово-економічної експертизи № 6798 від 28.10.2020 у розмірі 1961,28 грн, суд зазначає, що оскільки висновок експерта відхилено судом у зв`язку з відсутністю необхідності здійснення обрахунків невиплаченої індексації з підстав, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця, то витрати пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295, п. 3 розділу "Прикінцеві положення", пп. 15.5 п. 15 розділу "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018 у неповному обсязі.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, а у період з 01.03.2018 по 21.09.2018 - березня 2018 року, як місяців, з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базовий» місяць), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та здійснити виплату з урахуванням виплачених коштів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач військова частина НОМЕР_1 (Львівська область, Пустомитівський р-н, с. Липники; ).

Суддя Сидор Н.Т.