Справа № 420/2774/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2021 р. Справа № 420/2774/21

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіор" до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіор" задоволено частково.

На зазначене рішення суду Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом не надано доказів сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Натомість апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначено, про відсутність кошторисних призначень для своєчасної сплати судового збору.

Вивчивши доводи клопотання суд приходить до висновку, що клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Разом з цим, аналіз наведених норм показав, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу, водночас скаржниками не надано докази для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Суд зазначає, що для звільнення від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення такої сплати повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (заява №11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, суд звертає увагу, що приписами ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо сплати судового збору, а саме перелік осіб, які відповідно до вказаної статті звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Вказаний перелік є вичерпний та розширенню не підлягає.

Разом з тим, вказана норма статті не виключає з платників судового збору органи казначейства, а відтак скаржник відноситься до платників судового збору.

Отже, оскільки звільнення або відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, беручи до уваги ту обставину, що скаржником не наведені обґрунтовані підстави для можливості вчинення судом такої процесуальної дії, а також не підтверджено ці обставини відповідними доказами, тому підстави для застосування судом приписів ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в оскаржуваному рішення задоволено одну вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Згідно п.1 ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2021 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб 2270,00 грн.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням вимог вищезазначених норм Закону, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, в даному випадку, становить 28 890,54 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто грн.) 54 коп. ((981 357,53 (майнова вимога)х1,5%х150%) + 6810 (немайнові вимоги)).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок № UA1015758, код класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», отримувач ГУК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином апелянту необхідно надати до суду докази сплати судового збору в розмірі встановленому ухвалою суду протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.