Справа № 204/1042/21(2-а/204/24/21)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
20 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 204/1042/21(2-а/204/24/21)
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року у справі №204/1042/21(2-а/204/24/21) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено частково.

Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції звернулась до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та скаржнику надано строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання до суду апеляційної інстанції документу, який підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі 681 грн та апеляційної скарги із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що це підтверджують, за наявності.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року скаржник отримав 19 липня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду 17 серпня 2021 року.

13 серпня 2021 року скаржник на виконання вимог вищезазначеної ухвали надав до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі 681 грн та повідомив суд про те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції було отримано засобами електронної пошти 14.06.2021 року.

Водночас, у поданій заяві питання щодо видачі (направлення) копії оскаржуваного рішення суду скаржник не ставить.

Отже, надана до суду на виконання вимог ухвали суду від 13.08.2021 року заява не свідчить про виконання скаржником вимог пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. При цьому, пунктом 4 частини 5 цієї статті встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

В свою чергу, частиною 6 статті 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.01.2021 року прийнятої у справі №260/1888/20 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, а тому згідно з пп. 15.15 Перехідних положень КАСУ, суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Скасовуючи ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2021 року постановлену у справі №160/14556/20 Верховний Суд зауважив, що …Суд апеляційної інстанції помилково відсилає до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) як джерела, відомості якого мають слугувати початком відліку строку для апеляційного оскарження судових рішень. Внесення судового рішення до Реєстру не є альтернативним способом його надіслання учаснику справи. Оприлюднення електронних копій судових рішень в Реєстрі є способом забезпечення доступу до них (<…> з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства; преамбула Закону України Про доступ до судових рішень), але не може підміняти вимоги процесуального закону….

Таким чином, зазначення скаржником в апеляційній скарзі про те, що про наявність оскаржуваного рішення суду йому стало відомо після отримання електронного листа від суду першої інстанції із доданим до нього копією рішення не може вважати фактом виконання ним вимог пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України, оскільки як зазначив Верховний Суд, суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Осовська та інші проти України звернув увагу на те, що національні суди при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду повинні не лише враховувати відомості зазначені особою у заяві, а й встановлювати та приймати до уваги докази щодо цих тверджень наявні в матеріалах справи, такі як супровідні листи, поштові записи, тощо.

Так, матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання скаржником копії рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року у справі №204/1042/21(2-а/204/24/21), такої дати скаржник не зазначає і в поданій апеляційній скарзі.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з пп. 15.14 та п.п. 15.15 Перехідних положень КАС України, копії судових рішень видаються судом, у якому перебуває справа на момент надходження відповідної заяви, при цьому суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Однак, скаржник таким правом не скористався, питання щодо вручення йому копії оскаржуваного рішення не порушує.

Суд апеляційної інстанції враховує, що скаржник, як позивач у справі не був позбавлений можливості отримати копію оскаржуваного рішення у суді першої інстанції та після його отримання звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Натомість таке звернення з апеляційною скаргою відбулося без отримання рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з чим, апеляційну скаргу і було залишено без руху та надано строк для її усунення, а саме надання апеляційної скарги із зазначенням дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що це підтверджують, за наявності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надання строку для усунення вищезазначеного недоліку апеляційної скарги скаржнику надано задля дотримання принципу гласності судового рішення та застосування положень частини 2 статті 295 КАС України у відповідності до якої учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Відповідно до пункту 15.14 Перехідних положень КАС України скаржник не був позбавлений права звернутися до суду у якому перебуває справа з відповідною заявою для отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у разі неотримання її копії.

Проте, скаржником таких дій вчинено не було, що свідчить про пасивну поведінку особи, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, яка виразилася у нехтуванні наданого судом часу для усунення недоліку апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain № 11681/85).

Обставини свідомого неусунення скаржником недоліку апеляційної скарги щодо зазначення дати отримання ним копії повного судового рішення, що ним оскаржується, є порушенням останнім ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в подальшому призводить до перепонів для руху справи у зв`язку з доповненням чи зміною апеляційної скарги, відповідно до положень статті 303 КАС України, після отримання повного тексту судового рішення, отримання якого відбудеться після відкриття апеляційного провадження у справі, що суперечить суті апеляційного оскарження.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що у справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: …Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду….

Тобто, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, при цьому прийняття до розгляду апеляційної скарги складеної без отримання копії судового рішення, яке оскаржується фактично свідчать про бажання особи домогтися нового розгляду справи, а не перегляду рішення суду першої інстанції. У зв`язку з наявністю передбачених законом підстав.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано до суду без отримання ним копії оскаржуваного рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини фактично свідчать про намагання домогтися саме нового розгляду справи, а не перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 06 липня 2021 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги скаржнику в цьому випадку не позбавляє його права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, враховуючи положення частини 2 статті 295 КАС України, згідно з якою учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року у справі №204/1042/21(2-а/204/24/21) повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 20 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко