Справа № 473/3074/21
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3074/21
УХВАЛА

іменем України

"20" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника позивача Лазар О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Конограй М.В.,

перекладача Ходжаєва К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київської області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення,

встановив:

19 серпня 2021 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київської області звернулося до суду з позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення останнього за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відносно відповідача, який перебуває на території України з 25.10.2015 року без документів на право проживання в Україні, 01.11.2017 року було прийнято рішення про примусове повернення до країни громадянської належності, яке потрібно було виконати в строк до 30.11.2017 року. Вказане рішення відповідач добровільно не виконав, що стало підставою для звернення до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про видворення останнього за межі України в примусовому порядку. Ухвалою суду від 21.12.2018 року обумовлений позов залишено без розгляду.

В подальшому, 17.08.2021 року відповідач був повторно виявлений уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, при цьому встановлено, що рішення від 01.11.2017 року про примусове повернення до країни громадянської належності ним виконано не було. Зазначене вказує на наявність умов щодо застосування процедури примусового видворення, відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Лазар О.О. підтримав позовні вимоги. Водночас останнім було подано заяву про поновлення процесуального строку для звернення з даним позовом до суду, оскільки останній був пропущений з поважних причин (застосовувалися заходи щодо встановлення місця перебування відповідача).

Відповідач, його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Вказували, що відповідач має бажання залишитися проживати на території України, отримати статус біженця. Також заперечували проти поновлення процесуального строку для звернення з даним позовом до суду, оскільки представником позивача поважних причин його пропуску не наведено.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою начальника Металургійного РВ м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 01.11.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України) та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

В цей же день головним спеціалістом Металургійного РВ у м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення №6 про примусове повернення з України громадянина Узбекистану ОСОБА_2 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 01.12.2017 року, а також заборонено в`їзд на територію України терміном на 3 роки.

Вказане рішення відповідач до вказаної дати не виконав.

В подальшому, 17.08.2021 року ОСОБА_2 був повторно виявлений уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

З позовом про примусове видворення відповідача за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення, позивач звернувся до суду 19.08.2021 року.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. ч.5,6 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно ч.1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Ч.1 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

З огляду на викладене, підстави, які дають позивачу право на пред`явлення вищезазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Трьохмісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

При цьому, зазначений строк не обраховується з моменту безпосереднього виявлення такої особи, оскільки вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. При цьому, імперативна норма розгляду справи в порядку ст. 289 КАС України щодо обов`язковою участю сторін не впливають на обставини, з якими процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року в справі № 362/1634/19.

Згідно ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122,123, п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київської області щодо поновлення строку звернення з позовом до суду відмовити.

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київської області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України, затримання з метою забезпечення видворення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Лузан