Справа № 308/11082/21
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Хамник М.М.,
за участю секретаря судових засідань Івашко Я.С.,
перекладача Куторги В.Ю.
представника позивача Баброцяка Л.О.
відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )
представника відповідача адвоката Піци М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить затримати останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 18 серпня 2021 року о 05.55 год. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в місцевості між лінією інженерним прикордонних споруд та держаним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці» в районі 293 прикордонного знаку, близько 200 м. до лінії державного України, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб.
Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 та ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
У ході роботи з відповідачем та анкетних даних, які він повідомив про себе, було встановлено, що 18.12.2020 рішенням Першотравневого районного суду Чернівецької області він вже затримувався з метою ідентифікації.
Також слід зазначити, що між Україною та Алжирською Народною Республікою Угоду про реадмісію осіб не укладено.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме, що відповідач: вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб, скористався своїм правом перебувати на території України з метою потрапити до країн Європейського Союзу, документи, які підтверджують законність перебування на території України, дають право перетинати державний кордон, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» відсутні, Україну використав як транзитну країну та будь які законні підстави перебувати на території України - відсутні, рішенням суду відповідач вже затримувався з метою ідентифікації у зв`язку з незаконним перетином кордону, а тому з метою реалізації державної політики у сфері міграції позивач звернувся до суду з позовом про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
До початку судового засідання представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що відповідач був студентом Полтавського національного університету, що свідчить про законність його прибуття на територію України. Окрім того в Україні проживає та працює батько відповідача, який зможе надати йому притулок. Мати відповідача працює у Німеччині, отже неправомірні дії останнього пов`язані з бажанням возз`єднатися з матір`ю. В Алжир відповідач повертатись не хоче з міркувань особистої безпеки.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Відповідач у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що не заперечує факт незаконної спроби перетину кордону, однак просить його не затримувати.
Представник відповідача також просив відмовити у задоволенні позову з мотивів викладених ним у відзиві та з огляду на позицію свого підзахисного.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач 18 серпня 2021 року о 05.55 год. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в місцевості між лінією інженерним прикордонних споруд та держаним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці» в районі 293 прикордонного знаку, близько 200 м. до лінії державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб.
Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
Будь яких документів, що посвідчують особу або ж підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні.
З метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб та поміщений у ВТТ Чопського прикордонного загону за адресою: м.Чоп вул. Головна 55А, що підтверджується Протоколом про адміністративне затримання від 18.08.2021.
За твердженням позивача відповідач відповідно до рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 18.12.2020 був затриманий з метою ідентифікації.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» регламентовано порядок примусового повернення іноземців та осіб без громадянства.
Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Згідно з нормами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється, зокрема: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
Відтак за наведених фактичних обставин справи судом встановлено, що відповідач навіть у випадку прийняття уповноваженим органом рішення про примусове повернення останнього до країни походження, самостійно не зміг би залишити територію України у зв`язку з відсутністю у нього документів, що дають право виїзду за територію нашої держави.
Натомість обставин, які б підтверджували, що існують передбачені ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстави для перебування іноземця на території України судом не встановлено та стороною відповідача не доведено.
Відповідачем у підтвердження своєї позиції щодо можливості законно знаходитись на території України не надано жодних доказів. Відтак судом критично оцінюються твердження щодо можливості залишитись в Україні.
Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурами видворення іноземця чи особи без громадянства або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (із змінами і доповненнями) якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.
Відповідно до пункту 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС України № 748/288781 від 29 лютого 2016 року, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання постанови суду, зокрема про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України.
Частина 13 ст.289 КАС України передбачає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
З матеріалів справи судом встановлено, що на час розгляду справи ідентифікувати відповідача не є можливим. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ідентифікований «зі слів».
Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.
Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Згідно із ч. 4 тієї ж статті іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та держаним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці» в районі 293 прикордонного знаку, близько 200 м. до лінії державного України, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб, та згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» може бути примусово видворений. При цьому судом враховується, що між Україною та Алжирською Народною Республікою Угода про реадмісію відсутня.
Судом також встановлено відсутність у відповідача документів, що посвідчують особу. Відтак орган ДПС зобов`язаний вжити заходів щодо ідентифікації та документування відповідача, оскільки неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового видворення. З метою ідентифікації відповідача суд вбачає за доцільне затримати останнього на період, встановлений законодавством та необхідний для здійснення такої ідентифікації.
Таким чином, враховуючи що відповідач був затриманий без документів, що посвідчують особу, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, відсутності у відповідача документів, які посвідчують особу/ дають право на перебування на території України, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Згідно з ч.ч. 11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,- задовольнити.
Затримати громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання 18 серпня 2021 о 05 год. 55 хв. до 18 лютого 2022 року до 05 год. 55 хв.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області М.М. Хамник