Справа № 320/4319/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Київ № 320/4319/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни про визнання дій неправомірними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни;

- скасувати постанову про накладення штрафу в сумі 3400,00 грн. від 04.09.2018 по виконавчому провадженню №56477433.

У якості підстави позову позивач із відповідними обґрунтуваннями зазначив, що відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн., а відтак остання підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 15.10.2019.

При цьому, зобов`язано відповідача до дати судового засідання подати до суду відзив на позовну заяву.

10.10.2019 на вказані адреси позивача та відповідача електронною поштою направлено судове повідомлення про розгляд справи №320/4319/19 15.10.2019 о 09.30 год.

Судове повідомлення, згідно сформованого автоматизованою системою документообігу суду звіту, отримано позивачем 10.10.2019 о 17.01 год. та відповідачем - 10.10.2019 о 16.48 год.

До суду 15.10.2019 сторони, повідомлені належним чином про дату, час, та місце розгляду справи, не прибули. В той же час, позивач подав клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, не скористався своїм правом та на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2019 у встановлений судом строк відзиву на позов не подав і будь-яких клопотань не заявляв.

В зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 15.10.2019, розгляд справи відкладено на 23.10.2019 о 16.30 год.

18.10.2019 позивач надіслав до суду адміністративний позов з уточненнями від 17.10.2019 та доказами направлення копії адміністративного позову відповідачу.

В уточненому адміністративному позові позивач просив, зокрема, визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Києво-Святошинського району відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міщенко Лариси Миколаївни та скасувати постанову про накладення штрафу в сумі 1700 грн. (три тисячі чотириста гривень), від 24.07.2018р. по виконавчому провадженні №56477433.

Також 23.10.2019 позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 23.10.2019 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-код 040) 18.10.2019. Також, відповідачем не було подано відзиву і станом на 23.10.2019.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на викладене вище, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Так, частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на зазначене та враховуючи дату першого судового засідання, дату подання уточненого позову, який містить в собі одночасну зміну підстав та предмету позову судом відповідно до ухвали суду від 06.08.2021 повернуто уточнену позовну заяву позивача від 17.10.2019.

Таким чином, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни та скасування постанови про накладення штрафу в сумі 3400,00 грн. від 04.09.2018 по виконавчому провадженню №56477433.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За змістом частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2019 у справі №369/10283/18 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариса Миколаївна, обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Ратай» в особі його голови правління Макаренка Олексія Кузьмовича про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови, на примусовому виконанні в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебував виконавчий лист № 369/5662/17, виданий 16.05.2018 Києво-Святошинським районним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 передати обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» в особі його голови правління Макаренка Олексія Кузьмовича оригінал статуту обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», свідоцтва про державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», печатку та штамп обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», фінансові звіти обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» за 2014-2016 роки, ключі від приміщень та фінансово-правову документацію обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай».

За вказаним виконавчим листом виконавче провадження №56477433 відкрито постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 15.06.2018.

В Ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2019 у справі №369/10283/18 зазначено:

« … Копії вищезазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома (а.с.42).

27.06.2018 року державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_2 складено акт щодо невиконання боржником рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2017 року. Акт складено у присутності дружини ОСОБА_2

06.07.2018 року державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 направлено виклик на 11.07.2018 року о 14:30 год.

12.07.2018 року ОСОБА_2 подав заяву до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо неможливості передати обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» в особі його голови правління Макаренко Олексія Кузьмовича наступні документи, а саме: оригінал статуту обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», свідоцтво про державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», печатку та штамп обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», ключі від приміщень та фінансово-правову документацію обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», оскільки вони були викрадені в Подільському районні м. Києва. З даного приводу 10.05.2018 року він звернувся в Подільський УП ГУ НП в місті Києві (ЄРДР №0001883 від 10.05.2018 р.).

Однак, 24.07.2018 постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. в рамках відкритого виконавчого провадження №56477433 накладено штраф на ОСОБА_2 у розмірі 1700 грн., оскільки станом на 24.07.2018 року рішення суду не виконано без поважних причин. Копію постанови направлено боржнику для відома та виконання (а.с. 52).

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 04.09.2018 р. в рамках відкритого виконавчого провадження №56477433 накладено штраф на ОСОБА_2 у розмірі 3400 грн., оскільки станом на 04.09.2018 року рішення суду не виконано без поважних причин. Копію постанови направлено боржнику для відома та виконання (а.с.53).

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 22.10.2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/5662/17 від 16.05.2018 року…».

З матеріалів даної справи та з аналізу судових рішень, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справах за зверненнями ОСОБА_1 щодо оскарження постанов державного виконавця від 24.07.2018 та від 04.09.2018 у виконавчому провадженні №56477433, судом встановлено, що не погоджуючись, зокрема із постановою Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 24.07.2018 №56477433 про накладення на позивача штрафу у сумі 1700,00 грн., позивач у серпні 2019 року звертався зі скаргою до Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалою якого від 21.02.2019 у справі №369/10283/18 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.07.2019 у справі №369/10283/18 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2019 у справі №369/10283/18 скасовано, а провадження у справі закрито з огляду на те, що спір має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Доказів щодо подальшого оскарження постанови Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 24.07.2018 №56477433 про накладення на позивача штрафу у сумі 1700,00 грн. та скасування вказаної постанови позивачем не надано, а судом не здобуто.

Відтак, станом на час вирішення спору у даній адміністративній справі №320/4319/19 постанова Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 24.07.2018 №56477433 про накладення на позивача штрафу у сумі 1700,00 грн. є чинною.

Також судом встановлено, що не погоджуючись із постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 04.09.2018 №56477433 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн., останній звертався до Києво-Святошинського районного суду з відповідною скаргою від 28.09.2018.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2018 у справі №369/12127/18 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №369/12127/18 ухвалу Київського апеляційного суду від 25.01.2019 скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №369/12127/18 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2018, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 щодо накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. постановою головного державного виконавця від 04.09.2018, - залишено без змін.

В той же час, у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу в сумі 3400,00 грн. від 04.09.2018 по виконавчому провадженню №56477433.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі №320/4319/19 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

За наслідками усунення недоліків позову ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі №320/4319/19. Окрім того, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, позивач вважає, що оскаржуваною постановою відповідач неправомірно застосував до позивача штраф у розмірі 3400,00 грн., оскільки не виконання позивачем рішення суду пов`язане із наявністю поважних на те причин, а саме з крадіжкою 10.05.2018 речей позивача та порушення кримінального провадження в Подільському РУ ГУ НП України в м. Києві від 11.05.2018, внесеного до Єдиного реєстру судових рішень №0001883, з кваліфікацією за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частини 2 цієї статті виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності з частиною 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У відповідності з нормами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У справі № 420/5465/18 Верховний Суд, аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» зауважив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Верховний Суд зауважив, що поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким ОСОБА_1 зобов`язано передати кооперативу в особі його голови правління Макаренка О.К., оригінал статуту, свідоцтво про державну реєстрацію, печатку та штамп, фінансові звіти за 2014-2016 роки, ключі від приміщення та фінансово-правову документацію Кооперативу, ухвалене судом 13 вересня 2017 року.

Задля примусового виконання вказаного рішення 16.05.2018 Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 369/5662/17.

За вказаним виконавчим листом виконавче провадження №56477433 відкрито постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 15.06.2018.

Як було наведено вище та зазначено в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2019 у справі №369/10283/18, 27.06.2018 державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_2 складено акт щодо невиконання боржником рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2017. Акт складено у присутності дружини ОСОБА_2 .

12.07.2018 ОСОБА_2 подав заяву до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо неможливості передати обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» в особі його голови правління Макаренко Олексія Кузьмовича наступні документи, а саме: оригінал статуту обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», свідоцтво про державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», печатку та штамп обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», ключі від приміщень та фінансово-правову документацію обслуговуючого кооперативу «СТ Ратай», оскільки вони були викрадені в Подільському районні м. Києва. З даного приводу 10.05.2018 року він звернувся в Подільський УП ГУ НП в місті Києві (ЄРДР №0001883 від 10.05.2018).

З Витягу з реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні вбачається, що 10.05.2018 о 12.00 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. В. Вал, 16, з автомобіля марки «Форд Транзит» таємно викрала сумку з документами, чим спричинила позивачу матеріальну шкоду.

Із Повідомлення про підозру від 09.07.2019 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 таємно викрав сумку для ноутбука з грошовими коштами у сумі 5000,00 грн. та документами, що належали позивачу.

В той же час із наведених матеріалів не вбачається, що у позивача викрадено саме оригінал статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, печатки та штампи, фінансові звіти за 2014-2016 роки, ключі від приміщень Кооперативу, тобто ті речі, які підлягали передачі боржником Кооперативу.

При цьому суд враховує, що постанова про застосування до позивача штрафу у розмірі 1700,00 грн. від 24.07.2018 за невиконання рішення суду є чинною.

Враховуючи викладене та факт відсутності у матеріалах справи беззаперечних доказів неможливості виконання позивачем (як боржником у виконавчому провадженні) рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати, які підлягають розподілу судом у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2021

Суддя Панченко Н.Д.