Справа № 640/12343/19
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 серпня 2021 року №640/12343/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПФТ "Фідобанк" Коваленка О.В. до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПФТ "Фідобанк" Коваленка О.В. (далі - позивач, ПУАТ "Фідобанк") до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь ПУАТ "Фідобанк" надміру сплаченої суми податку на прибуток підприємств у розмірі 28231866,00 грн.;

- зобов`язати відповідача підготувати висновок на повернення на користь ПУАТ "Фідобанк" надміру сплаченої суми податку на прибуток підприємств у розмірі 28231866,00 грн. та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Ухвалою суду від 24.09.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/12343/19 (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ПУАТ "Фідобанк" звертався до відповідача з листом від 22.04.2019р. №1-0-3/661-ПК щодо перерахування надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 28231866,00 грн., проте відповідач протиправно відмовив йому у поверненні зазначених коштів.

Також позивач зазначає, що у зв`язку із запровадженням у ПУАТ "Фідобанк" тимчасової адміністрації, у спірних правовідносиних норми Податкового кодексу не застосовуються.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем пропущено строк звернення до контролюючого органу щодо повернення зазначених коштів і у позивача обліковується податковий борг.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Національного Банку України від 20 травня 2016 року №8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 травня 2016 року №783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ "Фідобанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУАТ "Фідобанк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ "Фідобанк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року № 142-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265 "Про початок процедури ліквідації ПУАТ "Фідобанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, позивач листом від 22.04.2019р. №1-0-3/661-ПК звернувся до відповідача щодо перерахування надмірно сплачених грошових коштів з інтегрованої картки платника податку "Податок на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України" за кодом бюджетної класифікації "11020600" в сумі 28231866,00 грн.

Листом від 10.05.2019р. №23346/10/20-10-43-01-11 відповідач відмовив позивачу у поверненні надміру сплаченої суми податку на прибуток підприємств у розмірі 28231866,00 грн., у зв`язку із тим, що в інтегрованих картках ПУАТ "Фідобанк" обліковується податковий борг.

Не погодившись із протиправною бездіяльністю відповідача щодо не підготовки та неподання висновку про повернення позивачу надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 14.1.18. п. 14.1. ст. 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до підпункту 14.1.115. пункту 14.1 статті 14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Статтею 43 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Так, пунктом 43.1 зазначеної правової норми ст. 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами пункту 43.2 статті 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3 статті 43 ПК України).

Отже, підставою для перерахування помилково чи надмірно сплачених грошових зобов`язань на час звернення з відповідною заявою до контролюючого органу є відсутність податкового боргу у такого платника податків.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково чи надмірно сплачених сум грошових зобов`язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №826/12323/16.

В даному випадку існування податкового боргу позивачем не заперечується (не спростовується).

Також з наданих відповідачем витягів з інтегрованих карток ПУАТ "Фідобанк" вбачається, що на час звернення позивача з відповідною заявою до контролюючого органу щодо перерахування надмірно сплачених грошових коштів за позивачем обліковувався податковий борг.

Враховуючи наявність у позивача непогашеного податкового боргу, суд приходить до висновку, що підстави для здійснення повернення сум грошових зобов`язань відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем сплачено в 2015 році авансові платежі по податку на прибуток, а з заявою позивач звернувся лише 22.04.2019 р., тобто з пропуском 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми податку, а тому у відповідача були відсутні підстави для складення висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

Щодо твердження позивача про те, що норми ПК України не регулюють питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", то суд зазначає, що вказане стосується виключно питань погашення податкових зобов`язань та стягнення податкового боргу, у той час, коли спірні відносини стосуються повернення надміру та/або помилково сплачених грошових коштів.

Додатково позивач зазначає, що норми ПК України не поширюються на спірні відносини, проте в адміністративному позові посилається на ст. 43 ПК України, зокрема зазначаючи, що умовою для повернення надміру та/або помилково сплачених грошових коштів є подання платником податків до контролюючого органу оформленої заяви.

Проте, стаття 43 ПК України визначає, що обов`язковою умовою повернення надміру та/або помилково сплачених грошових коштів є відсутність податкового боргу.

За таких обставин, проаналізувавши вказані вище норми в контексті спірних правовідносин, суд до висновку, що відмова контролюючого органу в поверненні Банку коштів є правомірною, внаслідок чого правові підстави для зобов`язання вчинити певні дії відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПФТ "Фідобанк" Коваленка О.В. до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії є та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПФТ "Фідобанк" Коваленка О.В. до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова