Справа № 140/2558/19
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2021 року

Київ

справа №140/2558/19

адміністративне провадження № К/9901/6334/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді - Блажівська Н Є., Гімон М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року у справі №140/2558/19 за її позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

20.08.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач, податковий орган), в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.06.2019 № 0035526/1-5013-0316 на суму 6839,01 грн., № 0035525/1-5013-0316 на суму 342,02 грн., № 0-0316 на суму 693,59 грн., № 0-0316 на суму 924,05 грн., № 0-0316 на суму 18 477,25 грн., № 0-0316 на суму 112,43 грн.

В обґрунтування вимог позову покликалась, зокрема, на те, що податковий орган безпідставно нарахував їй податок на нерухоме майно, оскільки вона є сільськогосподарським товаровиробником, а тому сільськогосподарські споруди, які перебувають у її власності, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Поряд з цим позивач зазначала про порушення податковим органом строків прийняття оскаржених позивачем податкових повідомлень-рішень від 12.06.2019 № 0035526/1-5013-0316, № 0035525/1-5013-0316.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність рішень ГУ ДФС у Волинській області з огляду на те, що позивач не надав доказів про здійснення господарської діяльності як сільськогосподарський товаровиробник, а також те, що нерухоме майно призначене та використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, та відповідно може бути підставою для застосування пільги з оподаткування відповідно до пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Позивачка, не погоджуючись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій, 3 березня 2020 року звернулась до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою.

Підставою касаційного оскарження вона указала пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначивши що суд апеляційної інстанції у цій справі застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

При цьому у скарзі підкреслено, що протилежну апеляційному суду правову позицію суду першої інстанції Верховний Суд підтримав у постанові від 31.01.2018 року у справі №822/2624/16, залишивши постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.01.2017 року в силі.

Також касатор послався на те, що оскаржувані рішення суперечать постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2020 року у справі №820/3556/17, відповідно до якої застосування пп. «є» пп. 266.2.2 пункту 266.2 ст.266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі було оскарження зазначеного у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судового рішення суду апеляційної інстанції, який застосував до спірних правовідносин норми права без врахування застосування норм права у подібних правовідносинах Верховним Судом, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, при відкритті касаційного провадження колегія суддів виходила з того, що наявні підстави, передбачені пунктом "в" частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалась на те, що належні їй нежитлові приміщення є будівлями, спорудами сільськогосподарських товаровиробників, і призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому в силу підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень суди аналізували доводи позивачки про належність нежитлових приміщень для використання у сільськогосподарській діяльності нею як сільськогосподарським товаровиробником та регулювання про звільнення відповідних об`єктів від оподаткування.

Водночас предметом дослідження у справі №822/2624/16, на постанову Верховного Суду та рішення судів попередніх інстанцій в якій зроблено посилання у касаційній скарзі, було поширення на позивача регулювання, встановленого пунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Таким чином наведені правовідносини не є подібними.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 339 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року у справі №140/2558/19 за її позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя-доповідач: М.Б.Гусак

Судді: Н.Є. Блажівська

М.М. Гімон