Справа № 2-а-1654/11
Суддя: Лазаренко А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи 2-а-1654/11
Номер провадження №6-а-678-2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Лазаренка А.В.,

за участю секретаря Непийводи Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ТА ЇХ ОБГРУНТУВАННЯ

1. 01 лютого 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 згідно якої постановою суду від 11 листопада 2011 року зобов`язано орган пенсійного забезпечення провести ОСОБА_2 нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни з 17 березня 2011 року по 22 липня 2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Орган пенсійного забезпечення повідомив заявника, що кошти ОСОБА_2 були нараховані, але не виплачені в зв`язку зі смертю стягувача.

Заявник є сином померлої та спадкоємцем за законом, тому як правонаступник має право на отримання цих коштів у зв`язку з цим просить суд замінити сторону виконавчого провадження стягувача ОСОБА_2 , яка померла, на нього.

2. Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНОЇ ОСОБИ

3. 11 березня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області згідно яких просять відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що ОСОБА_1 не надано підтвердження, що нарахована надбавка до пенсії як дитині війни ОСОБА_2 в розмірі 750,29 грн. входить до складу спадщини, адже в отриманому заявником свідоцтві про право на спадщину вказано, що спадщина складається лише з нерухомого майна.

4. Представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

ІІІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ

5. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

6. Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2011 року у справі №2-а-1654/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області щодо відмови здійснення перерахунку пенсії неправомірними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області провести ОСОБА_2 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни: з 17 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням проведених нарахувань та виплат у вказаному періоді, та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

7. 28 січня 2016 року на виконання рішення суду Управлінням Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області сформовано розпорядження №104898 про перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 17 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

8. Із протоколу органу пенсійного забезпечення від 10 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 до сплати належить 750,29 грн.

9. Відповідно до Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 від 02 березня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10. Згідно Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 17 січня 1978 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

11. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 січня 2020 року (спадкова справа №34-2019, приватний нотаріус Романюк Н.В.) на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1936 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано Свідоцтво, складається з 4/15 часток у праві власності на квартиру за АДРЕСА_1 , що належала померлій.

12. 22 грудня 2020 року приватний нотаріус Романюк Н.В. видала ОСОБА_1 довідку згідно якої він є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13. У матеріалах справи наявні відомості про отримання ОСОБА_2 копії постанови суду, однак відсутні дані про те, що вона отримала виконавчий лист.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

14. У відповідності до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні.

За приписами ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч. 1). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено у ст. 15 цього Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 2). У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

У рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини).

У рішенні № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абз. 5 п. 2.1 мотивувальної частини).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону (закінчення виконавчого провадження). При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити ст. 379 КАС України слід у дусі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства (постанови Верховного Суду від 24 листопада 2020 у справі №802/1280/17-а та від 22 грудня 2020 у справі №2-а-3938/11).

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3).

Аналіз ст. 1297 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

В силу ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч. 1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (абз. 1 ч. 2).

Як зазначено у ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини (ч. 1). Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 3).

Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

15. Зі змісту ст. 1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що суми пенсії, які належали пенсіонерові і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї.

Ключовим є те, що спадкоємець має право на недоотриману суму пенсії спадкодавця лише в тому випадку, якщо вказана сума належить спадкодавцю, тобто нарахована, або її нарахування передбачено рішенням суду або рішенням іншого суб`єкта владних повноважень, але залишилася невиплаченою, недоотриманою у зв`язку з його смертю.

16. Отже, правовідносини у даній справі допускають правонаступництво.

17. Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як її спадкоємець прийняв спадщину (нерухоме майно) про що отримав свідоцтво.

18. Згідно письмових пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2011 року для ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії і кошти в розмірі 750,29 грн. включені до відомості виплати пенсій у березні 2016 року, однак не були виплачені їй за життя через відсутність фінансування.

19. Таким чином, на виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 і нараховано кошти в сумі 750,29 грн., які не були їй виплачені за життя у зв`язку з відсутністю фінансування, тому ці кошти мають бути передані членам її сім`ї, зокрема, її сину ОСОБА_1 , який є її спадкоємцем.

20. Норми Цивільного кодексу України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Наведені положення ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також не обмежують право на отримання сум пенсії, які належали пенсіонерові і не були ним отримані у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

21. Як встановлено судом, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у органі виконавчої служби, про це не зазначив ні заявник ОСОБА_1 , ні Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Водночас, згідно письмових пояснень органу пенсійного забезпечення постанову суду від 11 листопада 2011 року було виконано добровільно і проведено перерахунок пенсії, але кошти ОСОБА_2 не були виплачені в зв`язку з відсутністю фінансування.

Сукупність встановлених обставин дає суду підстави для висновку, зважаючи на зазначену практику Верховного Суду, що у даній справі виконавчий лист не видавався, відповідно відсутнє й виконавче провадження, однак ця обставина не є перешкодою для заміни сторони виконавчого провадження правонаступником.

22. Крім того, законодавець не ставить отримання сум пенсії, які належали пенсіонерові і не були ним отримані у зв`язку з його смертю, у залежність від отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з цим суд відхиляє доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що нарахована надбавка до пенсії як дитині війни ОСОБА_2 в розмірі 750,29 грн. входить до складу спадщини і що заявник ОСОБА_1 має право отримати вказані кошти як спадкоємець померлого пенсіонера.

23. Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, тому її необхідно задовольнити, адже в силу наведених норм чинного законодавства України ОСОБА_1 набув, як спадкоємець, право на отримання сум пенсії, нарахованих його матері ОСОБА_2 на виконання рішення суду, проте не виплачених їй за життя.

Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 250-251, 293-295, 379 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінити сторону виконавчого провадження із виконання постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2011 року у справі №2-а-1654/11 із стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Летичів Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.В. Лазаренко