Справа № 120/6310/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 серпня 2021 р. Справа № 120/6310/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 16.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області протиправно прийнято податкові повідомлення-рішення №-0228, №-0228 та №-0228, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік.

Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

14.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до пункту 288.2 статті 288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, то фізична особа ОСОБА_1 , що уклала договори оренди на земельні ділянки, в яких визначено цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства, сплачує орендну плату за вказану земельну ділянку. Фермерське господарство "Діана В" не є стороною договору оренди землі, тому не є платником орендної плати.

Той факт, що використання земельних ділянок відбувається через створене позивачем фермерське господарство не змінює статусу позивача як постійного користувача земельної ділянки та не звільняє його від визначеного чинним законодавством обов`язку сплачувати плату за земельні ділянки.

21.07.2021 подано відповідь на відзив, у якій позивач просить адміністративний позов задовольнити повністю.

02.08.2021 представником відповідача подано заперечення, у яких посилається на постанову Верховного Суду від 08.07.2021 у справі №120/3966/19-а та просить у задоволені позову відмовити.

17.08.2021 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач, посилаючись на правову позицію Великої палати Верховного Суду у справі №179/1043/16-ц у постанові від 23.06.2020, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.

7 липня 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено наступні договори оренди землі:

- №352 у відповідності до якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0687, загальною площею 75,9866 га, з них 33,4698 га - рілля, 42,5168 га - пасовища, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області.

Договір укладено на 7 років з моменту укладання. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% для ріллі від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 92081,84 грн. за 1 рік; в розмірі 12% для пасовища від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 21433,44 грн. (п.п. 8-9 Договору).

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 11 Договору).

- №353 у відповідності до якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0686, загальною площею 8,7739 га, рілля, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області.

Договір укладено на 7 років з моменту укладання. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 29139,44 грн. за 1 рік (п.п. 8-9 Договору).

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 11 Договору).

- №354 у відповідності до якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0685, загальною площею 3,2395 га, рілля, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області.

Договір укладено на 7 років з моменту укладання. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10127,84 грн. за 1 рік (п.п. 8-9 Договору).

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 11 Договору).

У відповідності до п. 14 та 15 вищевказаних договорів оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

У подальшому, 27.04.2017 зареєстровано ФГ "Діана В" () за адресою: вул. Нова, 9, с. Журавне, Літинський район, Вінницька область, 22325.

Згідно рішення засновника Фермерського господарства «Діана В» від 27.04.2017 ОСОБА_1 , як засновницею господарства, передано право фактичного використання та обов`язки з повної сплати орендної плати за вищевказані земельні ділянки фермерському господарству «Діана В».

Також, 27.04.2017 між ОСОБА_1 (Сторона 1) та фермерським господарством «Діана В» (Сторона 2) підписані наступні акти приймання-передачі права користування земельною ділянкою:

- №1-352 у відповідності до якого Сторона 1 передала, а Сторона 2 прийняла у фактичне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0687, загальною площею 75,9866 га, з них 33,4698 га - рілля, 42,5168 га - пасовища, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області;

- №2-353 у відповідності до якого Сторона 1 передала, а Сторона 2 прийняла у фактичне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0686, загальною площею 8,7739 га, рілля, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області;

- №3-354 у відповідності до якого Сторона 1 передала, а Сторона 2 прийняла у фактичне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :01:000:0685, загальною площею 3,2395 га, рілля, розташовану на території Журавненської сільської ради (за межами населеного пункту) Літинського району Вінницької області.

Крім того, згідно з укладеними актами приймання-передачі права користування земельною ділянкою Сторона 2 - фермерське господарство «Діана В» взяла на себе обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.10.2016 та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, орендарем даних земельних ділянок (суб`єктом іншого речового права) є фізична особа ОСОБА_1 .

У свою чергу, 16.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення з орендної плати з фізичних осіб за 2021 рік №-0228 на суму 113515,28 грн., №-0228 на суму 29139,44 грн. та №-0228 на суму 10127,84 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Вимогами статті 7 ПК України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

За змістом пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з визначенням у пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з абзацом першим пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 288.1- 288.4 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення її плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За правилами статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частинами першою, другою статті 21 цього Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Як підсумок положень наведених правових норм, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, тобто з дня державної реєстрації права оренди відповідно до договору оренди земельної ділянки. Сплата орендної плати є обов`язком орендаря, яке кореспондується з його правом користування земельною ділянкою.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-IV (далі - Закон №973-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (далі - Закон №973-IV) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно з частиною 4 статті 1 Закону №973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа-підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Статтею 4 Закону №973-IV передбачено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону.

Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України (ч. 1 ст. 7 Закону №973-IV).

Відповідно до статті 8 Закону №973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

В свою чергу, відповідно до статті 12 Закону №973, землі фермерського господарства можуть складатися із:

- земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

- земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

- земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Встановлюючи, що землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди, Закон №973-IV при цьому не встановлює будь-яких виключень щодо правового регулювання оренди земельної ділянки. Не встановлює цей Закон і такі наслідки, як набуття фермерським господарством права оренди земельної ділянки, яка була надана громадянину для створення фермерського господарства, в силу факту державної реєстрації фермерського господарства.

Судом встановлено, що земельні ділянки перебувають у фактичному користуванні ФГ «Діана В», відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок від 27.04.2017. Однак згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та Інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, станом на час розгляду справи, орендарем земельних ділянок на території Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області з кадастровими номерами :01:000:0687, :01:000:068 та :01:000:0685 вказана ОСОБА_1 , яка не оформила належним чином передачу земельних ділянок фермерському господарству як землекористувачу, оскільки відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право користування землею, так само як і суміжні права та обов`язки землекористувача, виникають з моменту реєстрації права оренди або права власності на землю.

Наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи свідчать про те, що орендарем земельних ділянок є фізична особа ОСОБА_1 , що підтверджується Договорами від 07.07.2016 № 352, №353, та №354, інформація про які внесена до Державного земельного кадастру.

У зв`язку з цим, суд доходить до висновку, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок сплати орендної плати відповідно до укладених нею договорів оренди землі та погоджується із відповідними доводами відповідача.

Таким чином, оскільки орендарем земельної ділянки є фізична особа ОСОБА_1 , то саме на неї відповідно до пункту 288.2 статті 288 ПК України покладено обов`язок щодо сплати орендної плати згідно з договором оренди землі.

Той факт, що використання земельних ділянок відбувається через створене позивачем фермерське господарство «Діана В» не змінює статусу позивача як орендаря земельної ділянки та не звільняє його від визначеного чинним законодавством обов`язку сплачувати орендну плату за земельні ділянки.

Не звільняє його від цього обов`язку і фактична сплата фермерським господарством «Діана В» орендної плати за землю. Платник податку, як це встановлено підпунктом 7.1.1 пункту 7.1 ПК України, є обов`язковим елементом податку, який визначається виключно нормами ПК України. Статтею 2 ПК України встановлено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Верховний Суд, окрім як в постанові від 28.08.2018 у справі № 808/3798/16, так само застосував норми права у подібних правовідносинах у постановах від 13.09.2019 у справі №120/4362/18-а, від 10.07.2020 у справі №0240/2978/18-а, від 08.07.2021 у справі № 120/3966/19-а.

Крім того, подібна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №322/1178/17 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду № 120/2058/20-а від 31 травня 2021 року.

Водночас суд звертає увагу, що колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі №400/1730/19 сформувала такий висновок щодо застосування норм підпунктів 288.1, 288.2 статті 288 ПК України, статей 125, 126 Земельного кодексу України, частини другої статті 16, частин першої, другої статті 21 Закону України «Про оренду землі», статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» у правовідносинах з орендної плати за землі державної та комунальної власності, які були надані фізичній особі для створення фермерського господарства: податковий обов`язок щодо сплати орендної плати у таких правовідносинах лежить на орендарі земельної ділянки, який визначений в договорі оренди земельної ділянки і право користування земельною ділянкою якого зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Податковий обов`язок щодо сплати орендної плати за землі державної та комунальної власності виникає у фермерського господарства, для створення якого фізичній особі була надана земельна ділянка, після переходу до нього прав орендаря в установленому законом порядку.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

У свою чергу, суд не бере до уваги правові позиції Верховного Суду, що викладені у постанові від 04.09.2018 (справа №814/1005/16) та у постановах Великої Плати Верховного Суду від 23.06.2020 (справа №179/1043/16-ц), від 23.06.2020 (справа №922/989/18), від 30.06.2020 (справа №927/79/19) та від 22.08.2018 (справа №606/2032/16-ц) на які посилається позивач, оскільки правовідносини, що розглядалися у вказаних справах не є подібними у цій справі.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи принципи верховенства права та рівності усіх платників перед законом, практику ЄСПЛ, як джерело права, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та правомірність податкових повідомлень-рішення від 16.04.2021, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстави для стягнення на користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Комар Павло Анатолійович