Справа № 320/6333/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року № 320/6333/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєгова М.І. від 12.05.2021 ВП № 62880902 про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради в розмірі 10200,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з перебуванням спірного об`єкта нерухомості у приватній власності іншої фізичної особи не може виконати вимогу державного виконавця про усунення перешкод у користуванні третьою особою цим майном, отже причини невиконання рішення суду відбулося з поважних та об`єктивних причин (підстав). За наявності таких причин вважає оскаржувану постанову відповідача необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2018 у справі № 362/48/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Васильківської міської ради та виконавчого комітету Васильківської міської ради задоволено. Зобов`язано Васильківську міську раду та виконавчий комітет Васильківської міської ради усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 в цю кімнату та передачі йому ключів від даної кімнати.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.04.2019 у цій справі апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області задоволено. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2018 скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного суду від 17.06.2020 у справі № 362/48/18 (провадження № 61-9366св19) касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Бойком Михайлом Михайловичем, задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 09.04.2019 у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення скасовано.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2018 у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення залишено в силі.

Постанову Київського апеляційного суду від 09.04.2019 у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

У мотивувальній частині колегія суддів Верховного Суду зазначила, зокрема, що "у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення необхідно відмовити, оскільки в цій частині вони заявлені до неналежного відповідача. І в задоволенні позову потрібно було відмовити з цієї підстави, а тому постанова апеляційного суду підлягає зміні. Проте апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена частково без додержання норм матеріального права та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області скасувати і залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції; оскаржену постанову апеляційного суду у частині позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині залишити без змін."

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені лише до Васильківської міської ради Київської області, а щодо виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області у позові відмовлено, отже, останній не може бути боржником у виконавчому провадженні.

Відповідачем 27.08.2020 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62880902 щодо примусового виконання виконавчого листа № 362/48/18, виданого 30.07.2020 Васильківським місьрайонним судом Київської області про зобов`язання Васильківську міську раду та виконавчий комітет Васильківської міської ради усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 в кімнату АДРЕСА_1 та передачі йому ключів від даної кімнати.

Як слідує із зазначеної постанови, боржником у даному виконавчому провадженні зазначено Виконавчий комітет Васильківської міської ради.

Як зазначає позивач, 07.09.2020 виконавчому комітету Васильківської міської ради з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта стало відомо, що кімната 101, житловою площею 23,5 кв.м. в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2019, засвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіною О.П.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєговим М.І. 05.04.2021 прийнято постанову про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради у розмірі 5100,00 грн (ВП № 62880902).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі № 320/4679/21 визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєговим М.І. від 05.04.2021 ВП № 62880902 про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєговим М.І. 12.05.2021 прийнято постанову про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради у розмірі 10200,00 грн (ВП № 62880902).

До Виконавчого комітету Васильківської міської ради 18.05.2021 повторно надійшла вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєгова М.І. від 12.05.2021 № 2591/9 щодо вселення стягувача та надання документів, які підтверджують повне фактичне виконання рішення суду до 28.05.2021 та постанова від 12.05.2021 про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради у розмірі 10200,00 грн.

Листом від 20.05.2021 № 187/09.01.01/02.01-06 Виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області повідомив відповідача про те, що відповідно до п.п.2 п. «а» ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад, зокрема, належить надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта стало відомо, що кімната 101, житловою площею 23,5 кв.м. в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності іншої особи на підставі договору купівлі-продажу.

У зв`язку з тим, що спірне житло не перебуває у комунальній власності, а перебуває у приватній власності, виконавчим комітетом Васильківської міської ради виконати зобов`язання про вселення ОСОБА_1 у вказану кімнату не можливо, тобто існують обставини, що роблять виконання судового рішення у справі № 362/48/18 неможливим.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 та п.16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону № 1404-VIII , у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З викладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Як вже встановлено судом, позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 362/48/18 задоволені лише до Васильківської міської ради Київської області, а щодо виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області у позові відмовлено, отже, останній не може бути боржником у виконавчому провадженні.

Водночас, оскаржуваною постановою накладено штраф саме на Виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області за невиконання виконавчого листа.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає, зокрема, сільську, селищну, міську раду; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (частина 1 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Під час розгляду справи № 362/48/18 суди встановили, що з 05.07.2010 гуртожиток "Кристал" за адресою: місто Васильків, вул. 1-го Травня, 4 є комунальною власністю Васильківської територіальної громади в особі Васильківської міської ради.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, якою накладено штраф на виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області, отже, дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 2270, 00 грн (платіжне доручення від 19.05.2021 №77).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 2270, 00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєгова М.І. від 12.05.2021 ВП № 62880902 про накладення штрафу на виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області у розмірі 10200, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.