Справа № 320/5100/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5100/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - відповідач), у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3-0909/2/1010-2872/02 від 09.09.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем протиправно притягнуто позивача до відповідальності за пунктом 2 частиною 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності".

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянтом зазначено, що під час прийняття оскаржуваної постанови він діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такої постанови та задоволення позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення Великодимерської селищної ради від 08.07.2019 №1625 наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 14.08.2019 № 230П наказано провести позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: вул. Шкільна, 31 с. Шевченкове Броварський район Київська область.

Департаментом ДАБІ у Київській області 14.08.2019 № 525.19/03 видано направлення на проведення планового (позапланового) заходу. Строк дії направлення з 22.08.2019 по 29.08.2019.

Повідомлення про проведення перевірки від 14.08.2019 вручено позивачу 17.08.2019 (субота).

У період з 22.08.2019 по 29.08.2019 на підставі наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 14.08.2019№230П, направлення від 14.08.2019 №525.19/03 відповідачем, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Шевченкове, вул. Шкільна, 31.

За результатами перевірки складено акт від 29.08.2019 про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, в якому зазначено, що

Як вбачається з акту перевірки, під час виїзду посадової особи Департаменту на місце за адресою: вул. Шкільна, 31, с. Шевченкове Броварського району Київської області, в призначений час 22.08.2019 (перший день перевірки згідно з направленням для проведення позапланового заходу від 14.08.2019 № 525.19/03) уповноважені особи ТОВ «Шевченківський завод продовольчих товарів» не прибули.

Крім того, під час виїзду посадової особи Департаменту за адресою: вул. Шкільна, 31 в с. Шевченкове, Броварського району, Київської області 29.08.2019 (останній день перевірки згідно з направленням для проведення позапланового заходу від 14.08.2019 № 525.19/03) уповноважені особи ТОВ «Шевченківський завод продовольчих товарів» були відсутні.

У терміни проведення перевірки, встановлені направленням для проведення позапланового заходу від 14.08.2019 № 525.19/03 - з 22.08.2019 по 29.08.2019, посадові особи Департаменту не були допущені на об`єкт будівництва, документи, необхідні для проведення перевірки, не надано (документ, що дає право на виконання будівельних робіт; документ, що підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію; матеріали технічної інвентаризації; документи, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою; документи, що засвідчують право власності чи користування будівлями і спорудами, розміщеними на зазначеній земельній ділянці; проектна документація, виконавча документація).

Враховуючи вищевикладене, суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль - ТОВ «Шевченківський завод продовольчих товарів», вчинено перешкоду (протидію) посадовим особам Департаменту щодо проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, не допущено посадових осіб Департаменту на об`єкт будівництва для проведення перевірки та не надано необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю документів, що є порушенням пункту 1 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Крім того, відповідачем за результатами перевірки винесено припис від 29.08.2019 №С-2908/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.08.2019р. за № З-Л-З-2908/2.

За результату розгляду справи відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.09.2019 №3-0909/2/1010-2872/02

Вважаючи вищезазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Колегія суддів при винесенні даної постанови виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України) у спірних правовідносинах регламентуються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Так, згідно із ч. 3 ст. 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з застосуванням норм ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI, що відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.99 N 687-XIV (далі Закон N 687-XIV) замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Відповідно до ст. 28 Закону N 687-XIV власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані, зокрема, отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Поряд з цим, відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за порушення у сфері містобудівної діяльності врегульовано Законом України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.94 N 208/94-ВР (далі - Закон N 208/94-ВР).

Згідно ст. 1 Закону N 208/94-ВР правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Так, абз. 2 п. 3, абз. 3 п. 4 та п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону №208/94-ВР передбачена відповідальність суб`єктів містобудування які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або тих, що виконують функції замовника і підрядника одночасно у вигляді штрафу за правопорушення пов`язаних з виконанням будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, недостовірними даними у таких повідомленнях, без отримання відповідних дозволів, експлуатацію або використання об`єктів не прийнятих в експлуатацію, тощо.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п. 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (п. 7 Порядку № 553).

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Пунктом 11 Порядку № 553 визначені права посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки щодо безперешкодного доступу до місць будівництва, складання протоколів про вчинення правопорушень, актів перевірок та накладання штрафів відповідно до закону, видання обов`язкових для виконання приписів, проведення перевірок відповідності виконання як будівельних робіт, так і будівельних матеріалів вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, тощо.

Згідно п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

З матеріалів справи встановлено, та не заперечується апелянтом, що виробничі та складські споруди позивача введено в експлуатацію актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 17.11.2003 та актом державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту від 21.05.2008.

Всі введені в експлуатацію об`єкти внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На підставі Державного акту на право постійного користування землею від 26.11.2001 позивачем здійснюється користування землею. Відтак, у розумінні Закону №3038-VI та Порядку № 553 позивач не є об`єктом містобудівної діяльності.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивачем в порядку виконання повідомлення про проведення перевірки від 14.08.2019 № 1010-2283/02 та направлення від 14.08.2019 №525.19/03, листом від 28.08.2019 вих. № 1/28 (а.с. 45) направлено відповідачу наступні документи:

- копія свідоцтва про державну реєстрацію;

- копія довідки з ЄДРПОУ;

- копія наказу про призначення директора;

- копія протоколу про призначення директора;

- копія статуту;

- копія державного, акту на право постійного користування землею;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- копія акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації від 17.11.2003;

Відтак, позивачем було виконано вимоги повідомлення про проведення перевірки в частині надання необхідних документів, які підтверджують законні підстави експлуатації виробничих та складських приміщень підприємством, право на використання земельної ділянки та право власності на споруди виробничого комплексу. Натомість, відповідачем безпідставно не взято до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови зазначені документи.

Враховуючи ту обставину, що позивачем на момент виникнення спірних правовідносин не проводилось підготовчих та будівельних робіт, у Департамента ДАБІ у Київській області не було визначених Законом підстав для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час проведення будівельних робіт.

Таким чином, відповідачем протиправно притягнуто позивача до відповідальності за пунктом 2 частиною 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності", а тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови від 09.09.2019 № 3-0909/2/1010-2872/02.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що ним в даному випадку виконано.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.В. Чаку