Справа № 463/10716/20
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

«03» серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач УПП у Львівській області ДПП

представник позивача Фостяк О.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Фостяк Олег Ярославович, до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

22 квітня 2021 року з Личаківського районного суду м. Львова на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Фостяк Олег Ярославович, до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Львівській області ДПП, відповідач) про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову зазначив, що 03 листопада 2020 року інспектором УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Токар Юлією Мирославівною Огуру Володимира Любомировича було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, про що було винесено постанову серії ЕАМ №3378549.

Вважає, що вказана вище постанова винесена неправомірно внаслідок допущення грубих порушень під час здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Так, 03 листопада 2020 року, під час притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, він повідомив відповідачу, що не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.3 статті 122 КУпАП, бажає брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, ознайомитися з доказами такого правопорушення та дати відповідні пояснення і заперечення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за здійснення стоянки транспортного засобу за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 39 на виїзді з «прилеглої» території, чим нібито було створено суттєву перешкоду для інших учасників дорожнього руху, що є порушенням пп.д) п.15.10. Правил дорожнього руху - «заборона стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів».

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вищевказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Враховуючи передбачені законом права, ОСОБА_1 пояснив інспектору Токар Ю.М., що не порушив вимог пп.д) п.15.10. Правил дорожнього руху, оскільки, перш за все, ним не здійснено стоянку транспортного засобу - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог ПДР, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Позивач довів до відома інспектора, що «прилегла» територія, для в`їзду на яку він нібито створив перешкоди, насправді не є такою в розумінні Правил дорожнього руху (прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них), оскільки за воротами, біля яких розміщено автомобіль позивача, знаходяться будівля і земельна ділянка, які використовуються виключно дитячим садочком «Ерудит», що функціонує в межах господарської діяльності приватного підприємства «Ерудит», директором якого є сам ОСОБА_1 і ним в даний момент здійснюється доставка вантажу (канцелярських товарів та іграшок) до цього виховного закладу. На підтвердження вказаних обставини до даного позову додається відповідний договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л 11680 19 від 15 лютого 2019 року. Тобто, територія за воротами не відноситься до будь-якого з місць, до якого може здійснюватись в`їзд невизначеним колом осіб у розумінні поняття «прилегла територія», закріпленого у Правилах дорожнього руху (двори, стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо). Для під`їзду до будівлі садочку необхідно відчинити в`їзні ворота (ключ від замка на яких знаходиться в охорони закладу), що у той момент і відбувалось.

При цьому, ОСОБА_1 наголосив, що його транспортний засіб розміщено у спосіб, який не унеможливлює рух інших транспортних засобів і не створює перешкод для руху пішоходів, отже ним не порушуються вимоги ПДР.

Таким чином, інспектором не було здобуто і не пред`явлено ОСОБА_1 жодних доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, - у даному випадку - порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, особливо зважаючи на те, що позивач не вчиняв дій, які можна кваліфікувати як стоянку транспортного засобу.

Незважаючи на це, в порушення вимог ст.251 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності.

Отже, інспектор Токар Ю.М. проігнорувала вищевказані вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. а розгляд справи на місці перебування транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Токар Ю.М. пішла до свого патрульного автомобілю, де винесла оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, інспектор порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Таким чином, інспектором були допущені такі порушення:

- позбавлення позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП;

- недотримання вимог щодо процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку, встановленого ст. ст. 278, 279 КУпАП;

- відсутність в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, як це передбачено ч.3 ст.283 КУпАП.

З огляду на такі факти просить ухвалити рішення, яким скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ №3378549 від 03 листопада 2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00 грн. та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання, яке було призначене на 03 серпня 2021 року о 17.30 год. позивач ОСОБА_1 та його представник Фостяк О.Я. не з`явились та представник Фостяк О.Я. подав заяву з проханням розглядати справу без їх участі.

Представник УПП у Львівській області ДПП в судові засідання, які призначались на 31 травня 2021 року о 16.15 год. та 03 серпня 2021 року о 17.30 год., не з`явився та надіслав на електронну адресу суду 31 травня 2021 року, а 02 червня 2021 року - в паперовому вигляді відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена на підставі та в порядку, передбаченому законодавством, а тому в задоволенні позову просить відмовити та розглянути справу без його участі.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 03 серпня 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Положеннями ч.3 ст. 122 КУпАП (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) було передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2020 року службовою особою відповідача - інспектором УПП у Львівській області ДПП Токар Ю.М. було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3378549, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «МERCEDES BENZ GL 350 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , 03 листопада 2020 року о 12.00 год по вул. Лисенка, 39 у м. Львові, здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території, чим створив суттєву перешкоду для інших учасників дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.3 ст. 122 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ №3378549 від 03 листопада 2020 року.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно з п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 33, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268, 278, 279, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Фостяк Олег Ярославович, до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3378549, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Токар Юлією Мирославівною 03 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя В. І. Кавацюк