Справа № 120/5699/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 серпня 2021 р. Справа № 120/5699/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально -Західного Міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Центрально - Західного Міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - управління, відповідач) яким просив:

- визнати протиправними дій , що полягають у неналежному проведенні повної та об`єктивної перевірки дій ДУ "Вінницької установи виконання покарань (№ 1)" щодо порушення законних прав засудженого на отримання мила 10.02.2021 р. під час його відвідування лазні;

- зобов`язати провести повну та об`єктивну перевірку щодо порушення прав засудженого ОСОБА_1 на отримання мила 10.02.2021 р. під час його відвідування лазні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що його засуджено до довічного позбавлення волі та покарання відбуває в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)". Позивач вказує, що звернувся на гарячу лінію та його скаргу перенаправлено до Департаменту, за наслідком розгляду якої відповідач вказав, що не встановлено порушень на отримання мила під час відвідування лазні засудженим 10.02.2021 р..

Позивач вважає, що такі дії управління є протиправними.

Ухвалою від 08.06.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до вказаної ухвали суду позивача звільнено від сплати судового збору та встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив.

25.06.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі та зазначає, що з метою об`єктивного розгляду звернень засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з державної установи витребувано необхідні для розгляду звернень документи. Також вказано, що в 10.02.2021 р. позивач був забезпечений милом .

06.07.2021 до суду було подано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що відповідачем не проведено належної перевірки звернень. Також вказано, що адміністрація формально відмічає відомості в книзі обліку видачі мила, миття в бані та заміни білизни корпусного відділення №3.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені доводи, суд встановив наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

15.02.2021 р. ОСОБА_1 звернувся на урядову гарячу лінію щодо не забезпечення милом.

Вказані звернення позивача були скеровані за належністю до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань та в подальшому направлені Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції для опрацювання.

Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направило скаргу ОСОБА_1 для опрацювання до ДУ "Вінницької установи виконання покарань (№ 1)".

ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" листом від №1699 від 03.03.2021 р. повідомила, що 10.02.2021 р. здійснювалась видача мила в кількості 0,025 кг на одного засудженого, що підтверджується відповідними записами в Книзі обліку видачі мила, миття в бані та заміни білизни.

Вважаючи дії відповідача щодо перевірки його звернення протиправними, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується та виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є - Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до частини першої статті 7 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2 ст. 7 КВК України).

Частиною четвертою статті 7 КВК України визначено, що правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Статтею 8 КВК України передбачені основні права засуджених. Зокрема одним із них є право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.

В свою чергу, порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі визначені ст. 151 КВК України. Так, частина друга статті 151 КВК України вказує, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

При цьому, організація лазно-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, визначається Положенням про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, затвердженого наказу Міністерства юстиції України 08.06.2012 р. № 849/5 (далі- Положення № 849/5).

Пунктами 3.1 - 3.3 Положення № № 849/5 визначено, що миття у лазні засуджених (осіб, узятих під варту) здійснюється щотижня з обов`язковою одночасною заміною натільної та постільної білизни.

У комплект білизни, яка підлягає обов`язковій заміні при кожному митті, входять: нижня білизна (майка та труси, натільна сорочка та кальсони), два простирадла, наволочка на подушку верхня та рушник.

Для підтримання особистої гігієни засуджені (особи, взяті під варту) жіночої статі приймають душ у гуртожитках (корпусних відділеннях) у спеціально облаштованих для цього місцях, але не менше двох разів на тиждень.

Кухарі та пекарі установ, крім миття у лазні, щодня приймають душ.

Милом на санітарно-гігієнічні потреби засуджені (особи, взяті під варту) забезпечуються за Нормами витрат мила на туалетні, санітарно-гігієнічні потреби і миття в лазні для осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 10 лютого 2012 року № 233/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 204/20517.

Відповідно до пункту 1 даного наказу Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 233/5 "Про норми витрат мила та мийних засобів для осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, курсантів і слухачів навчальних закладів, осіб рядового і молодшого начальницького складу та працівників Державної кримінально-виконавчої служби" , витрати мила на одне миття в лазні становлять 25 грамів на одну особу.

При цьому, як видно записів Книги обліку видачі мила, миття в бані та заміни білизни корпусного відділення №3, 10.02.2021 р. камера №133, в якій відбуває покарання позивач забезпечена милом в кількості 0,50 кг, тобто відповідно до норми.

Отже, як видно відповідачем проведено перевірку викладених у скарзі ОСОБА_1 питань щодо порушення його прав в частині не видачі мила 10.02.2021 р. та не встановлено порушень.

Стосовно доводів позивача, що факт не видачі мила може бути підтверджено записами із відокамер, то тут суд вказує, що пунктом 1 розділу XXIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5 забороняється встановлювати відеокамери у приміщеннях (камерах), в яких проводяться медичні обстеження (огляди) засуджених, особистий обшук з роздяганням, жилих кімнатах тривалих побачень, а також у лазнях, роздягальнях, душових та туалетних кімнатах. Відтак, дані аргументи стосовно підтвердження факту не видачі мила записами із відеокамер спростовані, оскільки такі заборонено встановлювати у лазнях.

При цьому, в ході розгляду справи жодних доказів, які б спростовували позицію відповідача, суду не надано.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем проведено повну та об`єктивну перевірку скарги позивача стосовно не видачі мила в лазні 10.02.2021 р. та встановлено, що таке видавалось, а отже порушення прав ОСОБА_1 не було допущено. Відтак, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому, в задоволені позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (21001, м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2-А, )

Повний текст рішення сформовано: 26.08.21 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна