Справа № 160/356/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/356/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 160/356/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ",

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з відмови в оплаті часу його знаходження на тимчасовій непрацездатності з 22.04.2020 року по 12.05.2020 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому відповідно до встановленого законом порядку за рахунок Фонду соціального страхування України допомогу по тимчасовій непрацездатності за період часу з 22.04.2020 року по 12.05.2020 року, в тому числі за рахунок коштів Фонду за 16 календарних днів в розмірі 14 392,80 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 допомога по тимчасовій непрацездатності є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання страхового випадку, зокрема, у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З 20.04.2020 по 15.05.2020 на позивача поширювався режим простою, про що свідчить копія наказу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 № 46. Відповідно до статті 113 КЗпП час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. 19.06.2020 до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від третьої особи надійшла заява-розрахунок за номером 001857 про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, яку 24.06.2020 було відхилено у зв`язку із включенням до неї листків непрацездатності працівників підприємства з періодом непрацездатності, що збігається з періодом простою підприємства. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не підтверджено факт виходу таких працівників на роботу у період простою.

Скаржник зазначає, що відповідно листів Міністерства соціальної політики України №445/18/99-15 від 31.07.2015, № 010-4474 від 20.10.2020 для працівників підприємства, яким на час простою визначено спеціальний графік виходу на роботу або передбачено необхідність виходу на роботу на певний період, допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду надається на загальних підставах за календарні дні його тимчасової непрацездатності. Водночас судом першої інстанції не враховано, що у випадку захворювання або травми працівника, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, що співпали з періодом простою і при цьому вихід на роботу працівника не передбачений, працівник повинен отримати виплату відповідно до ст. 113 КЗпП України незалежно від наявності листків непрацездатності. Отже, законні підстави для компенсації позивачу втрати працездатності, яка у зазначений період від позивача, як працівника, не вимагалася, за рахунок коштів Фонду, відсутні.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Від позивача та третьої особи відзив на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно з копією трудової книжки до 14.05.2020 року працював гірником очисного забою підземником 5 розряду у Виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління Тернівське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

Наказом ВСП Шахтоуправління Тернівське № 2244 від 15.04.2020 оголошено простій з 20.04.2020 до 15.05.2020 для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП Шахтоуправління Тернівське; працівникам, які перебувають у простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни); встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).

У період з 22.04.2020 по 12.05.2020 позивач перебував на лікарняному у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДЮ №661675.

Вказаний листок непрацездатності був наданий комісії із соціального страхування ВСП Шахтоуправління Тернівське. 27.05.2020 року комісією прийнято рішення про призначення позивачу матеріального забезпечення за вказаним листком непрацездатності, яке оформлене протоколом засідання комісії № 13. Згідно наведеного протоколу кількість днів, що підлягає оплаті, складає 21 днів, в тому числі за рахунок коштів Фонду - 16 дні.

Згідно заяви-розрахунку ВСП ОСОБА_2 від 17.06.2020 сума нарахованої позивачу допомоги на підставі листка непрацездатності серії АДЮ №661675 за період з 22.04.2020 по 12.05.2020 18890,55 грн., у тому числі 14392,80 грн. за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до квитанції № 3 від 24.06.2020 року, наданої ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на заяву-розрахунок 001857 від 19.06.2020 року, відповідач не прийняв заяву-розрахунку з позначкою: Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам ч.1 ст.22 Закону України 1105.

На звернення позивача ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля надано відповідь від 16.09.2020 року за вих.№2418, в якій було зазначено, що відповідно до розрахунку заробітної плати сума нарахованої допомоги склала за рахунок підприємства 5 календарних днів - 4 497,75 грн., за рахунок фонду соціального страхування 16 календарних днів 14 392,80 грн.

Павлоградське відділення УВД ФССУ листом від 28.09.2020 р. про розгляд звернення за вих.№ 24.1-15/3078 повідомило позивача про те, що його звернення розглянуто та надано відмову у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України за місцем роботи ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля за листком непрацездатності.

Не погоджуючись з відмовою у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки: підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності; відсутні докази того, що листок непрацездатності виданий з порушенням або є недійсним; відповідач не мав правових підстав для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі з посиланням на обставини простою підприємства, на якому працює така особа, у зв`язку з тим, що ст. 23 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» такої підстави не передбачено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон № 1105-XIV) за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону № 1105-XIV передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Отже, допомога по тимчасовій непрацездатності за своєю правовою природою є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.

Водночас відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, оскільки заробітна плата є винагородою працівнику за виконану ним роботу, то необхідним є встановлення того, чи виплачується заробітна плата працівнику у період простою підприємства.

Визначення поняття «простій» наведено у статті 34 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оплату праці» оплата за час простою відноситься до інших норм і гарантій в оплаті праці, відмінних від заробітної плати.

Отже, така державна гарантія, як оплата за час простою, не є заробітною платою працівника у розумінні Закону України «Про оплату праці» та КЗпП України.

Таким чином, оскільки у період простою підприємства заробітна плата працівникам не виплачується, то не може мати місце і факт її втрати у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що є обов`язковою умовою для нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до пункту 1 частини 1 статті 22 Закону № 1105-XIV.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що допомога по тимчасовій непрацездатності не виплачується працівнику у разі простою підприємства, окрім випадків коли працівникам на час простою визначено спеціальний графік роботи або передбачено необхідність їх виходу на роботу на певний період, тобто у випадках коли працівники фактично виконують роботу та отримують за це заробітну плату.

Суд апеляційної інстанції враховує, що як допомога по тимчасовій втраті працездатності, так і оплата за час простою є державними гарантіями, а тому працівник підприємства, що знаходиться у простої, у разі настання страхового випадку (хвороба), не позбавлений державних гарантій у вигляді оплати за час простою.

З приводу висновків суду про те, що вичерпний перелік підстав, при яких допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, визначений ст. 23 Закону № 1105-XIV і до таких підстав період простою підприємства не належить, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що положення вказаної норми права слід застосовувати у взаємозв`язку із положеннями пункту 1 частини 1 статті 22 Закону № 1105-XIV, яким визначено правову природу допомоги по тимчасовій непрацездатності, суть якої полягає у компенсації втрати заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 160/356/20 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко