Справа № 320/9030/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

без проведення судового засідання

25 серпня 2021 року м. Київ №320/9030/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Таращанський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження м. Київ, вул. Народного Ополчення буд. 5А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Таращанський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 06.11.2018 №Ф-2170-00 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 17087,49 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом. Клопотання мотивоване тим, що з метою відкриття магазину для продуктів харчування 11.06.2014 року ОСОБА_1 зареєструвалася як фізична особа підприємець (Номер запису: 000248901). Вже до кінця червня 2014 року в зв`язку зі станом свого здоров`я та відмовою у заключенні оренди під будівлю магазину позивач припинив так і не розпочавши здійснення підприємницької діяльності. Зазаначє, що тоді ж подала до Таращанського відділення Білоцерківського ГУ ДФС у Київській області офіційну заяву про припинення підприємницької діяльності.

Проте, через декілька років з Білоцерківського ГУ ДФС у Київській області до позивача розпочали телефонувати та повідомляти, що також потрібно ще у реєстратора подати якусь заяву, що позивач і зробив 28.02.2019, номер запису: 2002489.

У квітні 2020 року з телефонного дзвінка від ДВС позивачеві стало відомо, що на підставі податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-2170-00 від 06 листопада 2018 року Таращанським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрите виконавче провадження за №59163380 про стягнення з ОСОБА_1 як фізичної особи на користь ГУ ДФС у Київській області коштів в сумі 17087,49 грн. Звернувшись до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) позивач отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження за №59163380 про стягнення з ОСОБА_1 як фізичної особи на користь ГУ ДФС у Київській області коштів в сумі 17087.49 грн, яка датована 22.05.2019. При цьому, позивач звернув увагу на те, що жодних податкових вимог щодо сплати заборгованості за своїм місцем проживання не отримував.

Також позивач зазначив, що у квітні 2020 року відразу звернувся до місцевого відділення ДПС у Київській області по питанню анулювання безпідставно нарахованої заборгованості по сплаті ЄСВ з на загальну суму 17087,49 грн. Де посадові особи ДПС перевіривши інформацію в електронному вигляді повідомили, що у них відсутня інформація про наявністю боргу по сплаті ЄСВ за ОСОБА_1 . Натомість станом на 01.11.2018 рахується заборгованість по сплаті ЄСВ за ОСОБА_1 на загальну суму 17087,49 грн. В свою чергу оскільки відповідач так і не міг пояснити причини виникнення заборгованості позивач попросив надати офіційні розрахунки по ЄСВ з початку виникнення і по день звернення. Проте, не отримавши обґрунтованої відповіді, подав офіційну заяву від 21.04.2021 про списання даної заборгованості як безпідставно нарахованої до ГУ ДПС у Київській області.

Однак, в травні 2021 року від позивач отримав відповідь за №20722/6/10-36-13-04 від 18.05.2021, якою йому відмовлено у скасуванні заборгованості по ЄСВ на загальну суму 17087.49 грн. Разом відповіддю в конверті містилася копія вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2170-00, яка датована 06.11.2018. Також на підтвердження отримання позивачем даної вимоги відповідач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу за №098 від 22.03.2019. Проте, позивач звернув увагу на те, що підпис в даному повідомленню не його. Крім того, у листі за №20722/6/10-36-13-04 від 18.05.2021 як підставу для відмови відповідач вказав, що граничний термін подання заяв на списання заборгованості з єдиного внеску сплинув. На що позивач зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки ніяких податкових вимог до квітня 2021 року він не отримував, а тому підстав для звернення до ГУ ДПС у нього не було.

З огляду на зазначене, позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасувати вимогу від 06.11.2018 №Ф-2170-00 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 17087,49 грн.

Розглянувши вказане клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями абзацу першого частини другої цієї ж статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначив позивач у позовній заяві, у квітні 2020 року з телефонного дзвінка від ДВС позивачеві стало відомо, що на підставі податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-2170-00 від 06 листопада 2018 року Таращанським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрите виконавче провадження за №59163380 про стягнення з ОСОБА_1 як фізичної особи на користь ГУ ДФС у Київській області коштів в сумі 17087,49 грн. Позовну заяву про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.11.2018 №Ф-2170-00 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 17087,49 грн ОСОБА_1 здала на пошту 23.06.2021, тобто з пропуском, встановленого статтею 122 КАС, шестимісячного строку.

Необхідно зазначити, що положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, ч. 4 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даною позовною заявою до суду, є поважними, а тому, пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, і подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до положень статей 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на наявні матеріали справи, для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів від відповідача.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 80, 171, 243, 248, 256, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування вимоги.

Відкрити провадження в адміністративній справі. Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії даної ухвали подати суду відзив на позовну заяву. При цьому, роз`яснити відповідачеві, що в силу приписів частин третьої, четвертої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву мають бути додані: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Попередити відповідача, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позовну заяву має право подати до суду відповідь на відзив.

Заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів можуть бути подані відповідачем до суду протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити третій особі, що вона має право протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду пояснення щодо позову, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

При цьому, роз`яснити учасникам справи, що згідно з статтями 163, 164, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, до відповіді на відзив, заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив та пояснення третьої особи щодо позову або відзиву застосовуються правила, встановлені частинами другою-четвертою статті 162 цього ж Кодексу.

Витребувати докази за власною ініціативою від відповідача:

- належним чином засвідчену копію рішення, яке позивач просить скасувати;

- письмове пояснення з приводу фактичних обставин та юридичних підстав, покладених в основу рішення, яке оскаржується, а також, належним чином засвідчені копії усіх документів, що стали підставою для його прийняття.

Витребувані документи надати суду у строк протягом п`яти днів з дня вручення відповідачеві ухвали про відкриття провадження у справі.

Попередити відповідача, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені статтями 147, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із частиною дев`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Басай О.В.