Справа № 200/8467/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 серпня 2021 р. Справа №200/8467/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошової допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

8 липня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про:

- визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІV;

- зобов`язання перерахувати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІV, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20;

- стягнення з відповідача на користь позивача щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІV;

- стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року по справі №200/6921/20-а в повному обсязі не виконано, а саме не здійснено виплату щорічної допомоги до 5 травня як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020 рік, з посиланням на те, що в паспорті бюджетних програм не передбачено коштів на виконання рішень суду. Позивач вважає, що його право на отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік має бути забезпечено шляхом стягнення цих коштів з відповідача.

Ухвалою від 13 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувати у відповідача докази по справі.

Відповідач позов не визнав, 18 серпня 2021 року надав відзив на адміністративний позов у якому вказав, що на виконання рішення суду управлінням здійснено позивачу індивідуальний перерахунок розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, який становить 8306 грн. Проте у зв`язку з тим, що у 2021 році бюджетні кошти для виконання рішень судів для проведення виплати за попередні роки та виплати заборгованості по цим рішенням діючим законодавством не передбачено, здійснити виплату можливо лише після надходження коштів з Державного бюджету України. Також відповідач звернув увагу, що між позивачем та відповідачем виник спір про той самий предмет з тих самих підстав. відносно якого є рішення, що набрало законної сили, що є підставою для закриття провадження у справі.

Оскільки суддя Дмитрієв В.С. у період з 6 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року перебував у відпустці, розгляд справи здійснюється 25 серпня 2021 року.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року по справі №200/6921/20-а вирішено, зокрема визнати протиправними дії Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни до 5 травня за 2020, рік у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-ХІV. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020, рік у розмірі 7 (сім) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-ХIV з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1- 247/2018(3393/18).

Зазначене рішення суду виконано управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради в частині нарахування доплати щорічної одноразової грошової допомоги до травня за 2020 рік у розмірі 8306 грн., що підтверджується розпорядження від 5 травня 2021 року.

Проте донарахована сума щорічної допомоги не виплачена.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року по справі № 200/10292/18-а.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому суд зазначає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії є ідентичними вимогам, що розглянуті Донецьким окружним адміністративним судом у справі №200/6921/20-а.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21 грудня 2020 року по справі № 440/1810/19.

Також, аналогічний висновок викладений у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2021 року у справі №200/12081/20-а.

Стосовно стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки у даній справі відсутній публічно-правовий спір, тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 143, 238, 239, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 200/8467/21 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошової допомоги та моральної шкоди.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду із позовом про стягнення моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв