Справа № 810/2613/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 810/2613/13-а

адміністративне провадження № К/9901/26551/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області ДПС № від 21.12.2012 в частині збільшення суми основного платежу в розмірі 301,79 грн. та штрафних санкцій в розмірі 75, 45 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове про задоволення позову.

19.07.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, пункт 4 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи довід про наявність зазначених підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, ГУ ДПС вказало на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми пунктів 56.1, 56.2 статті 56 Податкового кодексу України (в редації, чинній на час виникнення спірних правовідносин (січень 2013 року)) та без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у постанові від 27.04.2020 (адміністративне провадження №К/9901/27904/19).

Також ГУ ДПС зазначило, що суд апеляційної інстанції порушив норми статей 6, 9, 72, 73, 77, 90 КАС, оскільки не взяв до уваги довід ГУ ДПС щодо дати отримання скарги позивача на податкові повідомлення-рішення, а саме 04.03.2013.

Згідно з пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу

Пунктом 4 частини другої статті 353 КАС встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Правило, за яким доказ визнається недопустимим, встановлено статтею 74 КАС, а саме: суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підстава касаційного оскарження обумовлена іншим застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порівняно з правозастосуванням у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Згідно з абзацом другим пункту 4 частини другої статті 330 КАС у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Постанова Верховного Суду від 27.04.2020 не може бути прикладом іншого правозастосування, як підстава касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021, оскільки висновки Верховним Судом зроблені у ній не у подібних правовідносинах.

У цій постанові Верховний Суд дав правову оцінку рішенню Державної фіскальної служби України від 21.06.2018, яке було прийнято за результатами адміністративного оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень.

Верховний Суд, застосувавши пункти 56.1, 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, дійшов висновку, що таке рішення не є юридично значимим для платника податків, а відтак підстави для його оскарження в судовому порядку відсутні.

Що ж до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021, то ці норми застосовані апеляційним судом при вирішенні спору про правомірність податкових повідомлень-рішень, які були платником податків оскаржені попередньо в адміністративній процедурі.

Недотримання контролюючим органом цієї процедури при розгляді скарги позивача, за висновком суду апеляційної інстанції, стало підставою для задоволення позову і скасування податкових повідомлень-рішень.

Не знайшла підтвердження і вказана ГУ ДПС підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктом 4 частини другої 353 КАС.

Довід ГУ ДПС щодо цієї підстави фактично стосується оцінки апеляційним судом доказів у справі, в тому числі і довід ГУ ДПС щодо дати отримання скарги позивача та наданого доказу цієї обставини (доказу щодо реєстрації скарги позивача 04.03.2013).

Суд апеляційної інстанції, як свідчить зміст постанови від 08.06.2021, дав оцінку цьому доводу ГУ ДПС.

До того ж, як вже було зазначено, ГУ ДПС посилається на пункт 4 частини другої статті 353 КАС, не вказавши, яке правило статті 74 КАС щодо допустимості доказів порушив суд апеляційної інстанції.

З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяЄ.А. Усенко