Справа № 280/6447/19
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

17 серпня 2021 року справа 280/6447/19

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Макаровій С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.07.2020 (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби в Запорізькій області 21.12.2019 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути податковий борг з податку на нерухоме майно за 2015-2018 роки в сумі 83532гр41коп (р/р UA2008181, Мелітопольське УК/Семенівка/18010300, код 37968956, банк Казначейство України (ЕАП)) (ас1).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.07.2020 в задоволенні позову відмовлено. Суд вказав, що податкові повідомлення-рішення направлені на адресу АДРЕСА_1 . Згідно листа Костянтинівської сільської ради №86 від 23.01.2020, ОСОБА_1 в 2002 році вибув до м.Мелітополь. Податкова вимога направлена на адресу АДРЕСА_2 . Згідно листа Виконкому Мелітопольської міської ради №533/02-34-5 від 12.02.2020, ОСОБА_1 в 2013 році знятий з реєстрації в м.Мелітополі. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога не були належним чином вручені відповідачу (ас65).

В апеляційній скарзі податкова служба просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилаються на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись рекомендованими листами з повідомленням про вручення на податкові адреси, зазначені ОСОБА_1 , та які внесені до державного реєстру фізичних осіб платників податків і облікової картки платника податків ( НОМЕР_2 ).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником 1/2 комплексу загальною площею 1601,7м2 за адресою АДРЕСА_3 .

Порядок сплати податку на нерухоме майно визначений статтею 266 Податкового Кодексу України, зокрема пунктами:

266.1.1 платниками податку на нерухоме майно є фізичні і юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

266.2.1 об`єктом оподаткування є об`єкт житлової і нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

266.3.1 базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової і нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

266.3.2 база оподаткування об`єктів житлової і нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

266.5.1 ставки податку для об`єктів житлової або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені відповідно до закону та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості в розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

266.6.1 базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

266.7.1 обчислення суми податку з об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

266.7.2 податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку, обчисленого відповідно до пункту 266.7.1 цієї статті, та платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

266.10.1 податкове зобов`язання за звітній рік з податку на нерухоме майно сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

266.10.2 в разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове повідомлення-рішення в строки, встановлені пунктом 266.7.2 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

266.10.3 податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

На виконання вимог статті 266 Податкового Кодексу України, ГУ ДПС в Запорізькій області на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 направлені податкові повідомлення-рішення:

- №07-0832 від 18.10.2018 про зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2015 рік в сумі 975р43коп;

- №07-0832 від 18.10.2018 про зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2016 рік в сумі 11035гр71коп;

- №0-0832 від 18.10.2018 про зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2017 рік в сумі 33059гр09коп.

Згідно відмітки поштового відділення, податкові повідомлення-рішення вручені 26.10.2018 (ас11,12).

Також ГУ ДПС в Запорізькій області на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 направлено податкове повідомлення-рішення №0-0832 від 23.05.2019 про зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2018 рік в сумі 38462гр18коп. Згідно поштової відмітки, податкове повідомлення-рішення вручено 04.07.2019 (ас13).

У встановлені пунктом 266.10.1 статті 266 Податкового Кодексу України 60 днів з дня вручення податкових повідомлень-рішень (від 18.10.2018 до 24.01.2019, від 23.05.2019 до 02.10.2019) відповідачем не сплачений податок на нерухоме майно.

Податкові повідомлення-рішення не оскаржені, а тому грошове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно за 2015-2018 роки в сумі 83532гр41коп в силу пунктів 56.15, 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 Податкового Кодексу України є узгодженим та у ОСОБА_1 в силу пункту 14.1.175 статті 14 Податкового Кодексу України виник податковий борг.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового Кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового Кодексу України, в разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. В разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання перелічених норм ГУ ДПС в Запорізькій області на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 направлена податкова вимога №4785-56 від 27.02.2019 на суму 45070гр23коп. Згідно поштової відмітки, податкова вимога вручена 27.02.2019 (ас30,31).

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового Кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового Кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що податковою службою не порушений граничний строк нарахування та надсилання податкових повідомлень-рішень (1095 днів у відповідності до пункту 102.1 статті 102 Податкового Кодексу України), дотримані порядок і строки надсилання податкової вимоги та звернення до суду з позовом.

Наявність податкового боргу з податку на нерухоме майно за 2015-2018 роки в сумі 83532гр41коп є доведеною та відповідач проти цього не заперечує.

На переконання колегії суддів є помилковим висновок окружного суду що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога не були належним чином вручені ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового Кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового Кодексу України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. В такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до пункту 63.1 статті 63 Податкового Кодексу України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 63.2 статті 63 Податкового Кодексу України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Відповідно до абзацу 1 пункту 63.3 статті 63 Податкового Кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого і нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Відповідно до абзацу 4 пункту 63.3 статті 63 Податкового Кодексу України, платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до пункту 63.5 статті 63 Податкового Кодексу України, всі фізичні особи платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до державного реєстру фізичних осіб платників податків в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового Кодексу України, облік платників податків у контролюючи органах ведеться за податковими номерами.

Відповідно до пункту 70.2 статті 70 Податкового Кодексу України, до облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: 70.2.1 прізвище, ім`я, по батькові; 70.2.2 дата народження; НОМЕР_3 місце народження (країна, область, район, населений пункт); 70.2.4 місце проживання, а для іноземних громадян також громадянство; 70.2.5 серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.

Відповідно до абзацу 1 пункту 70.5 статті 70 Податкового Кодексу України, фізична особа платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалась облікова картка платника податків та яка не включена до державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати контролюючому органу облікову картку фізичної особи платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 70.5 статті 70 Податкового Кодексу України, фізична особа подає облікову картку фізичної особи платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Відповідно до абзацу 4 пункту 70.5 статті 70 Податкового Кодексу України, для заповнення облікової картки фізичної особи платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Відповідно до абзацу 6 пункту 70.5 статті 70 Податкового Кодексу України, фізична особа несе відповідальність відповідно до законодавства за достовірність інформації, що подається для реєстрації в державному реєстрі.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового Кодексу України, фізичні особи платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою і в порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Виходячи з перелічених норм, податкова служба зобов`язана надсилати податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги та інші документи на податкову адресу платника податків, яку він зобов`язаний визначити самостійно і така податкова адреса не обов`язково має співпадати із реєстрацією місця проживання.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

ОСОБА_1 взятий на податковий облік за місцем проживання, йому присвоєний податковий номер НОМЕР_1 та відомості про нього включені до державного реєстру фізичних осіб платників податків, тобто відповідач подав до податкової служби облікову картку фізичної особи платника податків із зазначенням своєї податкової адреси. Згідно витягу з державного реєстру фізичних осіб №3108/08-01-56-07 від 04.08.2020, податковою адресою громадянина ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 є АДРЕСА_4 ; згідно даних облікової картки платника податків від 05.08.2020, податковою адресою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 значиться АДРЕСА_2 (ас77).

У відповідності до положень пункту 70.7 статті 70 Податкового Кодексу України, ОСОБА_1 не подавав відомостей про зміну податкової адреси, а тому податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є належним чином надісланими у відповідності до абзацу 2 пункту 58 статті 58, пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України, проти чого не заперечує відповідач.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про неналежне вручення відповідачу податкових повідомлень рішень та податкової вимоги не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області задовольнити.

Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.07.2020 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) податковий борг з податку на нерухоме майно за 2015-2018 роки в сумі 83532гр41коп (р/р UA2008181, Мелітопольське УК/Семенівка/18010300, код 37968956, банк Казначейство України (ЕАП)).

Постанова набирає законної сили з 17.08.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17.08.2021.

Повну постанову складено 18.08.2021.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова