Справа № 320/8173/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Київ № 320/8173/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (07400, Київська область, місто Бровари, вул. Янченка Дмитра, 2, оф. 5), в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 27.08.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №62895517.

В якості підстави позову позивач вказує на те, що відповідач не дотримався послідовності звернення стягнення на майно, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», адже перш ніж накладати арешт на рухоме майно боржника - транспортний засіб, відповідачу слід було накласти арешт на кошти, а потім, за відсутності коштів, на інше майно. Крім того позивач стверджує, що відповідач порушив вимоги статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» щодо права участі боржника у вчиненні виконавчих дій, зокрема відповідач не повідомив позивача про опис та арешт його майна. Окрім того, всупереч вимогам пунктів 10 та 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (зі змінами), відповідач у постанові про опис та арешт майна боржника не зазначив обсяг та строки обмеження майна.

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21.09.2020. Зобов`язано відповідача до дати судового засідання подати до суду відзив на позовну заяву.

Окрім того, ухвалою від 14.09.2020 судом частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме: зупинено стягнення у виконавчому провадженні №62895517 на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №2673 від 14.07.2020, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. до прийняття рішення по суті по даній адміністративній справі; заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії, направлені на реалізацію в рамках виконавчого провадження №62895517 рухомого майна, належного позивачу - транспортного засобу.

23.09.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що в силу вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» саме відповідач встановлює черговість звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Що стосується статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», то вказана стаття не зобов`язує відповідача повідомляти позивача про дату, час та місце проведення опису майна. Копія постанови про опис майна була направлена позивачу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, з огляду на вимоги статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» під час опису майна боржника - транспортного засобу було залучено двох понятих. Отже, за твердженням відповідача, ним при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні №62895517 додержано вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

У відповіді на відзив, надісланому позивачем до суду 13.10.2020, позивач звернув увагу, що відповідачем не надано до суду доказів того, що на момент накладення арешту на транспортний засіб позивача були відповідачем отримані відомості від банків України щодо наявності чи відсутності коштів для задоволення вимог стягувача. Крім того, відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про проведення виконавчих дій щодо опису та арешту його майна - транспортного засобу.

Судове засідання, призначене на 21.09.2020, за клопотанням позивача відкладено на 24.09.2020.

Окрім того, відповідачу, за його клопотанням від 14.09.2020 направлена копія позовної заяви з додатками.

24.09.2020 представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі (у письмовому провадженні), яке задоволено судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

26.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем відкрито виконавче провадження ВП №62895517 з примусового виконання виконавчого напису №2673, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансової компанії «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по Кредитному договору №129/П/22/2007/840 від 11.10.2007 за період з 15.05.2020 року по 07.07.2020 у розмірі, що складається із: суми заборгованості за кредитом - 412659,46 грн., суми заборгованості за відсотками - 589218,40 грн., суми заборгованості за штрафними санкціями - 00,00 грн., суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1002177,86 грн., про що приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62895517 від 26.08.2020 зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5 формою (додаток 1) та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Окрім того, 26.08.2020 відповідачем у ВП №62895517 винесено, зокрема: постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1102990,56 грн.; постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в тому числі на карткові та вкладні (депозитні) рахунки, як в національній валюті, так і в іноземній, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або стягнення на які заборонено законом; постанову про розшук майна боржника - транспортний засіб - автомобіль марки КІА модель CEED, 2007 р.в., номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір сірий.

Вказані вище постанови направлені сторонам виконавчого провадження. При цьому, позивачем отримані постанови 09.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

27.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, зі змісту якої вбачається, що в ході примусового виконання рішення встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки КІА модель CEED, 2007 р.в., номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір сірий, за яким приватним виконавцем постановлено описати та накласти арешт.

З наведеної постанови приватного виконавця вбачається, що стягувач, боржник, заставодержатель при вчиненні відповідних дій були відсутні.

В той же час, виконавчі дії проведено у присутності понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із діями приватного виконавця щодо опису та арешту майна у відповідності до постанови від 27.08.2020, позивач звернувся до суду із заявленими позовними вимогами.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин 1 та 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону за виключенням рішень, перелік яких наведений у частині 2 цієї статті.

У відповідності з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 2 цієї статті виконавець зобов`язаний, зокрема:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з частиною 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

В силу статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У відповідності до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»

арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджував, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає першочергове звернення стягнення на грошові кошти, звернув стягнення на інше майно позивача, а саме транспортний засіб.

Однак, як вірно наголосив відповідач, посилаючись на практику Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №904/9386/14, що частинами 1, 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

В той же час, з системного аналізу положень, статей 26, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що арешт майна боржника є одним із заходів виконавчого провадження з метою примусового виконання рішення суду для задоволення законних вимог інтересів стягувача.

При цьому, за змістом статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти, а черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Аналізуючи матеріали справи, а саме винесені відповідачем 26.08.2020 постанови в межах виконавчого провадження №62895517 про арешт майна боржника, арешт коштів боржника, суд дійшов висновку, що відповідач не порушив встановлений статтею 48 Закону порядок звернення стягнення на майно, оскільки забезпечуючи реальне виконання виконавчого напису нотаріуса відповідач визначив такий порядок - одночасне накладення арешту як на кошти боржника, так і інше майно боржника.

Водночас, не залишилась поза увагою суду та обставина, що відповідачем 26.08.2020 вживались заходи щодо з`ясування наявності у боржника рахунків у банках та наявності коштів на рахунках. При цьому, як наведено вище, звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника, в разі їх виявлення.

Зважаючи на викладене, суд відхиляє доводи позивача з приводу порушення відповідачем черговості звернення стягнення на майно боржника.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відтак, оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи та чинне законодавство із спірного питання, суд дійшов висновку, що відповідач був зобов`язаний завчасно повідомити, у даному випадку боржника, про арешт та опис його автомобіля задля можливості останнім реалізувати своє право бути присутнім та брати участь при описі і арешті майна, як то передбачено положеннями статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Жодних доказів щодо завчасного повідомлення позивача про проведення опису та арешту його автомобіля, матеріали справи не містять.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 27.08.2020 направлена на адресу боржника 27.08.2020 за № 8909 (а.с.27) та отримана боржником лише 09.09.2020, тобто після вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо проведення опису й арешту майна боржника транспортного засобу.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, під час проведення опису й арешту майна боржника - транспортного засобу 27.08.2020, ані стягувач, ані боржник, ані заставодержатель не були присутні (виконавчі дії проведені у присутності понятих).

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач не довів завчасно до відома сторін виконавчого провадження про дії, які планувались до вчинення для реального виконання виконавчого напису нотаріуса, а відтак дії відповідача не узгоджуються із вимогами статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Також суд критично ставиться до заяви стягувача - ТОВ ФК «Інвест Хаус», яка надійшла до відповідача 27.08.2020 про недосягнення згоди з боржником щодо визначення вартості описаного майна боржника та призначення суб`єкта оціночної діяльності, за результатами розгляду якої відповідачем 31.08.2020 в межах виконавчого провадження №62895517 була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - ТОВ «Приватна експертна служба» для проведення експертної оцінки описаного майна боржника.

Позивач, як боржник не міг в межах виконавчого провадження надати згоду чи не надати її на визначення вартості описаного майна - транспортного засобу, оскільки на час отримання відповідачем такої заяви позивач не був проінформований про наявність відкритого виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Отже, відповідач, направивши на адресу позивача як боржника у виконавчому провадженні документи виконавчого провадження, не переконавшись в отриманні боржником таких документів, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження, чим не надав можливість боржнику добровільно виконати вимоги виконавчого напису, та, власне оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника, та позбавив можливості боржника брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, - порушив право позивача, передбачене частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи рішення та дії відповідача на їх відповідність визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд встановив порушення відповідачем наведених вище вимог, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акти чи окремих його положень.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позову, позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №62895517.

Враховуючи положення пункту 2 частини 1 статті 5 та пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.08.2020 як акт суб`єкта владних повноважень індивідуальної дії може бути визнаний судом протиправним, а не незаконним, як просить позивач. Тому, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, суд визнає протиправною оскаржувану постанову відповідача та такою, що підлягає скасуванню.

Разом з цим суд зазначає, що ухвалою суду від 14 вересня 2020 року судом вживалися заходи забезпечення позову по даній адміністративній справі шляхом зупинення стягнення у виконавчому проваджені №62895517 на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 2673 від 14.07.2020, виданого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. до прийняття рішення по суті по даній адміністративній справі та заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Янченка Дмитра 2 офіс, 5) та Державному підприємству "СЕТАМ" вчиняти дії, направлені на реалізацію в рамках виконавчого провадження №62895517 рухомого майна належного ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) транспортного засобу KIA CEED, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, при вирішенні спору по суті даним рішенням скасовуються застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 14 вересня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 840,80 грн. судового збору згідно квитанції від 11.09.2020 №0.0..1. Понесення позивачем витрат на правову допомогу матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 27.08.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №62895517.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_4 , адреса: 07400, Київська область, місто Бровари, вул. Янченка Дмитра, 2, оф. 5) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.08.2021.

Суддя Панченко Н.Д.