Справа № 640/24847/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2021 року м. Київ № 640/24847/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, 2) Київського міського військового комісаріату
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), Київського міського військового комісаріату (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 19, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та здійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі нової довідки.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем-1 протиправно при формуванні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не враховано додаткові види грошового забезпечення, а відповідачем-2 здійснено виплату пенсії з обмеженням суми підвищення пенсії.
Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування та виплату на підставі наданих їм уповноваженими органами довідок про розмір грошового забезпечення, та розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.
У встановлений судом строк відповідач-2 не подав до суду відзиву на позовну заяву.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб позивачу органами пенсійного фонду проведено перерахунок раніше призначеної пенсії від сум грошового забезпечення, що становить: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років без врахування додаткових видів грошового забезпечення.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та Київського міського військового комісаріату із відповідними заявами, у яких просив повідомити на підставі яких нормативних документів та у зв`язку з чим під час перерахунку пенсії не враховані додаткові види грошового забезпечення, а саме: премія, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 14.03.2019 № 51904/02 та листом Київського міського військового комісаріату від 21.03.2019 № ВСЗ/1052 відповідачі повідомили позивача про відсутність в їх діях ознак протиправності.
Позивач, вважаючи, що відповідачів необхідно зобов`язати включити до розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії додаткові види грошового забезпечення, звернувся з відповідним позовом до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог до Київського міського військового комісаріату щодо визначення розміру грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами частини вісімнадцятої статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018.
Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникло право на перерахунок пенсії.
Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), перераховуються з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.18 відповідно до Постанови №704.
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Також, пункт 5 Порядку № 45 викладено в новій редакції, якою не передбачено можливість врахування додаткових видів грошового забезпечення при проведенні перерахунку розміру пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
З огляду на визнання нечинними наведених положень постанови № 103, враховуючи норми Порядку № 45 та Постанови № 704, суд приходить до висновку, що на момент розгляду даної справи по суті перерахунок пенсій призначених згідно із Законом № 2262-XII, здійснюється за правилами, що були визначені до внесення змін Постановою №103, а саме з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Відповідно до абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Пунктом 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Суд також звертає увагу, що пунктом 7 Постанови № 103 визначено, що Міністерству оборони України після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення.
Відповідно до абзаців 2, 4 та 5 пункту 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, на обласні військові комісаріати покладаються, зокрема, функції з:
- оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби;
- визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, Постанов №393 та Порядку №45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (зі змінами);
- складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій.
Таким чином, саме Київський міський військовий комісаріат в даному випадку надає довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, на підставі яких останній проводить нарахування та виплату пенсій.
Враховуючи викладене, суд вважає, що Київський міський військовий комісаріат належить зобов`язати скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача з обов`язковим зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою, з якої було звільнено позивача.
Разом з тим, суд вважає, що при виготовленні нової довідки відповідачем-2 повинно бути враховано Порядок № 45, пунктом 5 якого передбачено, що при перерахунку пенсії враховуються інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
З огляду на викладене, у нову довідку для перерахунку пенсії позивачу повинні бути включені надбавки та премії, які фактично виплачувалися особам за відповідними посадами у місяці, з якого відбувається перерахунок пенсії.
Крім того, оскільки право на перерахунок пенсії у позивача виникло з моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, а саме - з 05.03.2019, перерахунок пенсії має здійснюватись з наступного місяця з дати виникнення права на перерахунок, а тому перерахунок пенсії має здійснюватись з 01.04.2019.
Проте у задоволенні вимог, що стосується визначення конкретних видів надбавок, які враховуються у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсію, суд відмовляє, оскільки суд не володіє інформацією щодо складових грошового забезпечення, які виплачуються за відповідною посадою, з якої було звільнено позивача, а тому визначення видів надбавок, премій та їх розміру належить до повноважень уповноваженого органу, який видає довідку про розмір грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суд зазначає наступне.
19.10.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», якою, серед іншого, затверджено співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та групами оплати праці на посадах державної служби згідно з додатком.
Посадові оклади за посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлюються у розмірах, зазначених у схемі посадових окладів на посадах державної служби, за групами оплати праці у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, відповідно до співвідношення, затвердженого цією постановою (пункт 1).
За змістом пункту 2 даної постанови установлено, що військовослужбовцям та особам начальницького складу, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, виплачується: надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу; премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу; грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.
Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 затверджено третю групу оплати праці, до якої віднесено в тому числі і посаду командувача окремого роду військ Збройних Сил, з яким власне себе ототожнює позивач.
Однак, звертаючись до суду з даним позовом позивачем залишено поза увагою положення статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до якої видами Збройних Сил України є Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили.
В структурі Збройних Сил України передбачено два окремих роду військ: Високомобільні десантні війська Збройних Сил України; Сили спеціальних операцій Збройних Сил України.
Війська радіаційного, хімічного, біологічного захисту Збройних Сил України, якими керував позивач до виходу на пенсію, не визначені Законом як окремий род військ.
При цьому, наведеною статтею Закону в редакції на час виходу позивач на пенсію взагалі не було передбачено у складі Збройних Сил України окремих родів військ.
За таких обставин Постанова Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016 на позивача не розповсюджується, а позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу подати до уповноваженого органу списки щодо позивача як особи, якій необхідно провести перерахунок пенсії на підставі оскаржуваної постанови, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:
з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.
Частиною другою статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Відповідно, вказаний нормативно-правовий акти втратив чинність з 05.03.2019, і не може застосуватися відповідачем для нарахування пенсії позивачу з цієї дати.
Водночас, чинним законодавством не визначено наслідків визнання нормативно-правового акту протиправним щодо правовідносин, які мали місце під час його чинності, і для визначення цих наслідків суд керується статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права також з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 26.06.2014 по справі «Суханов та Ільченко проти України» судом зроблено висновок, що стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам.
Щодо підстав втручання у право власності на визначені соціальні виплати з огляду на їх розмір суд виклав свою позицію у пунктах 52, 53 вказаного рішення, згідно яких, зокрема, суд зазначає, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.
Оскільки нормативно-правові акти, на підставі яких позивачу зроблено розрахунок розміру пенсії, визнані в судовому порядку протиправними, втручання у право власності позивача не може бути визнано законним.
Суд також зазначає, що хоча відповідач як суб`єкт владних повноважень, починаючи з 01.01.2018, керувався чинними нормативно-правовими актами для розрахунку розміру пенсії позивача, проте, з огляду на наступне визнання їх протиправними позивачу має бути проведено перерахунок пенсії без врахування передбачених вказаними нормативно-правовими актами обмежень.
Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 13.03.2019 у справі № 240/6263/18 висловив правову позицію стосовно відсутності у територіальних органів Пенсійного фонду України повноважень самостійно визначати розміри грошового забезпечення військовослужбовцям при здійсненні їм перерахунку пенсії на підставі отриманих довідок про грошове забезпечення, до яких не увійшли додаткові види грошового забезпечення.
З огляду на викладене вбачається, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках, таким чином Пенсійний фонд не зможе нараховувати позивачу надбавки та премії у разі їх відсутності в довідці про розмір грошового забезпечення.
Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій щодо не проведення перерахунку пенсії та зобов`язання нарахувати і виплачувати позивачу пенсію з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, у зв`язку із їх передчасністю, оскільки нова довідка із додатковими видами грошового забезпечення від уповноваженого органу ще не надходила, а тому дана позовна вимога спрямована на майбутній захист прав позивача.

Щодо позовних вимог стосовно обмеження розміру пенсії максимальним розміром суд зазначає, що з виписки пенсійного органу вбачається, що розмір пенсії складає 25246,70 гривень, однак до виплати позивачу належить сума з урахуванням максимального розміру пенсії - 14815,00 гривень.
Згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим же Законом викладено в новій редакції частину п`яту статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262), якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2016 (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII), було доповнено частину п`яту статті 43 Закону № 2262 наступним положенням: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Крім того, Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, за аналогією є неконституційними, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт обмеження прав особи на отримання пенсії у відповідному розмірі.
Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.
Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17 та від 03.10.2018 у справі № 753/1216917.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги, що спільною директивою Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.09.2020 Д-321/7/ДСК та Директивою командувача військ оперативного командування «Північ», Київський міський військовий комісаріат з 31.10.2020 переформований у Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу присуджується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (раніше - Київський міський військовий комісаріат) (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 19, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача.
3. Зобов`язати Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача.
4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за рахунок виплати пенсії з обмеження суми підвищення пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження суми підвищення пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
6. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
7. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 962 (дев`ятсот шістдесят дві) гривні 50 копійок.
8. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 962 (дев`ятсот шістдесят дві) гривні 50 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов