Справа № 580/2682/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року справа № 580/2682/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління з питань державної реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі - позивач 2) з позовом до Управління з питань державної реєстрації (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_3 , в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимоги зазначено, що перебуваючи в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали одну другу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачі 03.03.2021 звернулись до відповідача із заявою про реєстрацію їх місця проживання у вказаному житловому будинку. Вказані заяви погоджено з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 . Рішенням від 05.04.2021 відповідач у задоволенні заяви про реєстрацію місця проживання позивачів у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 відмовив. Позивачі вважають вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують їх права.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі за даним позовом.

Ухвалою суду від 24.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву у якому зазначено, що у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 наявне право власності лише на одну другу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 відсутнє. Позивачами до заяви не додано правовстановлюючих документів на іншу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та згоду співвласника/свіввласників цієї частини будинку. Тому згоди ОСОБА_3 не достатньо для прийняття рішення відповідачем про реєстрацію місця проживання позивачів у вказаному житловому будинку. З вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

09.07.2021 до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення у яких вказано, що остання не заперечила щодо реєстрації позивачів у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 про що на зворотньому боці заяв про реєстрацію місця проживання містяться її підписи.

Ухвалою суду від 27.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.07.2021 до суду надійшли додаткові пояснення у яких відповідач зазначив, що з наданого позивачами договору купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 12.11.2020 №3540 вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 має право власності лише на одну другу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаних обставин вважає, що рішення про відмову у реєстрації місця проживання від 05.04.2021 є правомірними та скасуванню не підлягає.

У судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 10 серпня 2021 року учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи без участі позивача та відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги неявку в судове засідання сторін, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 09.08.1997 уклали шлюб. Після одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_2 .

12.11.2020 ОСОБА_3 придбала одну другу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 12.11.2020 №3540 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232263855 від 12.11.2020.

03.04.2021 позивачі звернулись до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради із заявами про реєстрацію місця проживання. На звороті вказаної заяві міститься згода ОСОБА_3 на реєстрацію місця проживання позивачів, що підтверджено її власним підписом.

Відповідач рішенням від 05.04.2021 відмовив позивачу у реєстрації їх місця проживання в одній другій частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із відсутністю необхідних документів для прийняття рішення.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у реєстрації їх місця проживання протиправними, позивачі звернулися з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон №1382-IV), постановою Кабінету Міністрів України № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02 березня 2016 року, а також Житловим кодексом Української РЄР, Цивільним і Сімейним кодексами України.

Відповідно до статті 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №1382-IV передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до статті 3 Закону №1382-IV реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Частиною 3 статті 6 Закону №1382-IV передбачено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Згідно зі статтею 9-1 Закон №1382-ІV, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст.10 Закону №1382-IV).

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначають Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207 (далі Правила №207).

Відповідно до п.3. Правил №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з п.4. Правил №207 громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до п.8. Правил №207 документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративні послуги.

Подання заяви про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання бездомних та інших осіб, які не мають постійного місця проживання, покладається на відповідну спеціалізовану соціальну установу, заклад соціального обслуговування та соціального захисту, в яких зазначеним особам надаються соціальні послуги відповідно до Закону України Про соціальні послуги.

Згідно з п.9 Правил №207 відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:

у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;

у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.

Згідно з п.11. Правил №207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала необхідних документів або інформації;

у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Пункт 18. Правил №207 встановлює, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Отже, вказані вище нормативно- правові акти містять вичерпний перелік документів, які особа має подати до відповідного органу для реєстрації місця проживання.

З договору купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 12.11.2020 №3540 вбачається, що ОСОБА_3 придбала одну другу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, позивач має право власності лише на одну другу частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що позивачі, звертаючись із заявою про реєстрацію місця проживання не додали правовстановлюючих документів щодо права власності на житло (іншої частини будинку) за адресою, за якою мали намір отримати реєстрацію місця проживання, та надали згоду лише одного співвласника будинку.

З аналізу зазначених норм слідує, що позивачами не дотримано вимог Закону №1382-IV та Правил №207 щодо подачі пакету документів, необхідних для здійснення реєстраційних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у реєстрації місяця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з підстави ненадання необхідних документів, а саме правовстановлюючих документів на цілу частину житла та згоду саме всіх її власників, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та Законом №1382-IV.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у разі відмови у задоволенні позовних вимог задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 19 серпня 2021 року.

Суддя С.О. Кульчицький