Справа № 400/3288/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3288/20
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Болтушенка А.О.,

за участю представника позивача Катрич Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

12.08.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі" звернулось з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 29.04.2020 № , яким позивачу зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за грудень 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки ДПІ про нереальність господарських операцій по покупці зернових у ФОП Ковалевич, ФГ "Плай, СФГ "Бізнес", ФГ "Євгенія Агро",ТОВ "ФГ "Валівське", ТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Солоха-П", ТОВ "Б.П. Агро", ТОВ "ФГ Черненко" не підтверджуються належними та допустимими доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що фінансово-господарські операції по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками позивача свідчать про нереальність господарських операцій, оскільки неможливо встановити фактичного виробника сільгосппродукції. На підставі викладеного просив у позові відмовити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків від 29.04.2020 № .

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у позові. Апеляційна скарга обґрунтована доводами щодо неврахування судом першої інстанції обставин, що свідчать про нереальність господарських операцій позивача з ФОП Ковалевич, ФГ "Плай, СФГ "Бізнес", ФГ "Євгенія Агро",ТОВ "ФГ "Валівське", ТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Солоха-П", ТОВ "Б.П. Агро", ТОВ "ФГ Черненко".

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Одеським управлінням Офісу великих платників податків ДПС відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ПК України на підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС від 13.03.2020 року №338 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Прометей Агрі» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн, по уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року, за результатами якої 14.04.2020 складений акт № 17/28-10-53-10/40600117, встановлені порушення:

- абз. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 та абз. "в" п. 200.4 ст. 200 ПК України пп. 1 п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) податкової декларації за грудень 2019 року з урахуванням уточнюючого розрахунку на суму 4 494 583 грн.

Перевіркою встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Прометей Агрі" є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (46.21).

До висновків про не підтвердження операцій по покупці зерна у ФОП Ковалевич, ФГ "Плай, СФГ "Бізнес", ФГ "Євгенія Агро",ТОВ "ФГ "Валівське", ТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Солоха-П", ТОВ "Б.П. Агро", ТОВ "ФГ Черненко", контролюючий орган прийшов внаслідок неможливості встановити фактичного виробника сільгосппродукції.

На підставі акту перевірки 29.04.2020 ДПС прийняла податкове повідомлення-рішення № про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2019 року на 4 494 583 грн.

Не погодившись з прийнятим ППР позивач оскаржив його до ДПС України. Рішенням ДПС України від 10.07.2020 № 21614/6/99-00-06-02-02-06 податкове повідомлення-рішення від 29.04.2020 № залишено без змін, скарга ТОВ "Прометей Агрі" - без задоволення (т.4 а.с.41-45).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведення податковим органом нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.2 цієї ж статті визначає, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення зазначено порушення пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України.

Отже, визначальним у даному спорі є правомірність формування позивачем податкового кредиту у грудні 2019 року, якій зараховувався до складу наступного податкового періоду.

На формування податкового періоду грудня 2019 року мало вплив здійснення господарських операцій з контрагентами: ФОП Ковалевич, ФГ "Плай, СФГ "Бізнес", ФГ "Євгенія Агро",ТОВ "ФГ "Валівське", ТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Солоха-П", ТОВ "Б.П. Агро", ТОВ "ФГ Черненко" по поставці зернових (соняшнику та ячменю).

Судова колегія враховує, що порядок формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, врегульований ст.198 ПК України, відповідно до п.198.3 якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пункт 44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

На підтвердження реальності договорів купівлі-продажу сільгосппродукції з ФОП ОСОБА_1 0) позивачем до перевірки надано:

- копії договорів купівлі-продажу на кожну поставку окремо,

- видаткові та податкові накладні,

- товарно-транспортні накладні,

- рахунки на оплату, банківські виписки (стор.12-19 акту перевірки).

З наданих документів вбачається, що протягом лютого-травня 2019 року ТОВ "Прометей Агрі" придбавав у ФОП ОСОБА_1 насіння соняшнику, загальною кількістю 214,828 т, вартістю 2 195 567,03 грн, в т.ч. ПДВ - 365 927,84 грн. Товар перевозився автотранспортом продавця до орендованого позивачем у ТОВ "Дон Агро" складу за адресою: смт Велика Олександрівка, вул.Свободи, 100 (договір № 2/Р від 01.09.2018). Оплата за поставлений товар здійснена позивачем у повному обсязі у безготівковій формі (стор.12-19 акту перевірки).

Контролюючий орган не зазначає про невідповідність первинних документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов`язкових реквізитів. Відповідачем також не надано доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагента позивача, зокрема, відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичної особи на час укладання та виконання угод.

Висновки про відсутність об`єктивних можливостей для виконання зазначених господарських операцій ґрунтуються на тому, що згідно з довідкою ФОП ОСОБА_1 ним у 2018 році зібрано врожаю соняшника - 600 т, а реалізовано виготовленої продукції (соняшнику) з 01.07.2018 по 30.06.2019 - 714,6 т, тобто та 114,6 т більше, ніж вироблено. В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 згідно даних податкової звітності з липня 2018 року по травень 2019 року вказану сільгосппродукцію не придбавав. Отже, неможливо встановити походження 114,6т врожаю соняшника (стор.38-39 акту). Також, перевіряючими зазначено, що за даними податкових органів ФОП ОСОБА_1 мав облікову кількість штатних працівників 15 осіб, але, зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_1 за даними податкової звітності здійснює роздрібну торгівлю, не є можливим відокремити кількість працівників для здійснення сільгоспробіт та не можливо встановити достатність трудових ресурсів для вирощування, сільськогосподарських культур. З приводу того, що придбання у сторонніх організацій послуг, спрямованих на вирощування врожаю, відсутнє, виникає сумнів щодо фактичного здійснення сільськогосподарських робіт, спрямованих на вирощування врожаю в 2018 році.

На підставі викладеного ДПС прийшло до висновків, що ФОП ОСОБА_1 не мав реальної можливості реалізувати соняшник у кількості 214,828т на адресу ТОВ "Прометей Агрі" у лютому, березні і травні 2019 року.

Судова колегія вважає вказані доводи контролюючого органу такими, що ґрунтуються на припущеннях, та є неналежними для висновку про безтоварність господарських операцій позивача з даним контрагентом.

Так, зібрання ФОП ОСОБА_1 врожаю соняшнику у кількості 600 т не спростовує можливість реалізації на адресу позивача 214,828т вказаної продукції.

Судова колегія також враховує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності позивача є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням, кормами для тварин (46.21), середньооблікова кількість штатних працівників у грудні 2019 року - 80 осіб (стор.7-8 акту перевірки). Позивач мав реальні витрати з придбання товару, оскільки повністю сплатив продавцю його вартість. Вказаний товар призначений для використання у господарській діяльності. Так, з інформації про залишки та рух ТМЦ за даними бухгалтерського обліку (рахунок 281 "Товари на складі") вбачається реалізація позивачем, в тому числі, соняшника (стор.8 акту перевірки).

Вказана операція не є збитковою та відповідачем не доведено наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Про реальність господарських операцій з вказаним контрагентом свідчить відсутність розбіжності між податковим кредитом, задекларованим ТОВ "Прометей Агрі", і податковими зобов`язаннями ФОП ОСОБА_1 (стор.13 акту перевірки). Отже, внаслідок здійснення зазначених господарських операцій у контрагента-постачальника, як і позивача, відбулась зміна майнового стану.

Доводи апелянта, які повторюють висновки акту перевірки, про наявність сумніву щодо можливості ФОП ОСОБА_1 реалізувати ТОВ "Прометей Агрі" насіння соняшнику у кількості 214 т, оскільки постачальник, як виробник продукції, мав облікову кількість штатних працівників лише 15 осіб, судова колегія вважає такими, що не спростовують доводи позивача та суду першої інстанції про реальність операцій з цим контрагентом.

Судова колегія вважає, що посилання контролюючого органу на недостатність трудових ресурсів для вирощування значного обсягу сільгосппродукції , не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/7704/16, від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 07.07.2021 у справі № 2540/2610/18.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, судова колегія доходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до податкового кредиту наступного (звітного) податкового кредиту, у грудні 2019 року сум ПДВ по господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 в розмірі 365 927,84 грн.

Що стосується взаємовідносин позивача з ФГ "Плай", акт перевірки містить посилання, що в серпні-вересні 2019 року позивач придбав у вказаного контрагента-постачальника соняшник у кількості 121,809т на загальну суму 1 164 53,46 грн, в т.ч. ПДВ - 194 098,91 грн.

На підтвердження реальності господарських операцій із вказаним контрагентом позивачем, як до перевірки, так і до суду першої інстанції надано:

- договір купівлі-продажу №28/08/19 від 28.08.2019, згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію, а саме соняшник. Згідно п. 2 Договору товар поставляється на умовах СРТ (в розумінні «Інкотермс-2010») за адресою: Запорізська обл., Новомиколаївський район, смт. Тернувате, вул. Елеваторна, 4; Запорізська обл., м. Токмак, вул. Щави 84. Право власності на Товар виникає у Покупця з моменту виписки Продавцем видаткової накладної на Товар.

- видаткові накладні №№32,33,34,35,39 та рахунки на оплату, отримані від ФГ "Плай", які мають печатки ФГ "Плай" та ТОВ «Прометей Агрі», підпис від постачальника - директор ОСОБА_2 , від покупця - представник Егіазарян Ш.Ц., що діє на підставі довіреностей.

- товарно-транспортні накладні на перевезення с/г продукції, з яких вбачається, що авто перевізником є ПП багатопрофільна фірма "НА і КС", замовник: ФГ "Плай", вантажовідправник: ФГ "Плай", вантажоодержувач: ТОВ «Прометей Агрі», пункт навантаження вул.Шевченка, 165, с.Межиріч, Павлоградський район; пункт розвантаження Запорізська обл., м. Токмак, вул. Щави 84 ТОВ "Прометей Транс" (договір складського зберігання між ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «Прометей Транс» за №89/Й від 18.09.2019 року.

- платіжні доручення, які підтверджують повну оплату позивачем поставленого товару у безготівковий формі (стор. 20-25 акту перевірки).

ТОВ «Прометей Агрі» надано до перевірки звіт про посівні площі сільськогосподарських культур ФГ «Плай» за адресою здійснення діяльності: с. Межиріч, Павлоградській район, Дніпропетровська область, поданого останнім до Центру обробки електронних звітів Держстату України. Вказаний звіт поданий ФГ «Плай» позивачу у відповідності до п.8.1 договору купівлі-продажу №28/08/19 від 28.08.2019. Зі звіту вбачається, що посівні площі ФГ «Плай» під врожай соняшнику 2019 року склали 50 га.

За даними ЄРПН в частині реалізації ФГ «Плай» за період сільськогосподарських робіт 2019 року (з 01.07.2019 до початку перевірки) ФГ «Плай» реалізовано 1019,129 т соняшнику за середньою ціною 7428,55 грн/т та сої 26,02 т за ціною 6666,67 грн/т на загальну суму ПДВ 1548,8 тис. грн.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що за даними кадастрових номерів рілля, яке підприємство використовує для вирощування сільгоспкультур, розташоване в Дніпропетровській області. За даними інтернет-ресурсів, а саме, https://Iatifundist.com/urozhaj-online-2019, в Дніпропетровській області врожайність в 2019 році сої склала 16,7 ц/га та соняшника 24,1 ц/га. З урахуванням врожайності в Дніпропетровській області в 2019 році наведених культур необхідно було б засіяти під соняшник 422,875 га (розрахунок: 1019,13 т / 2,41 т/га). Проте, приймаючі до уваги наявну інформацію з АІС «Податковий блок» та з Державного Реєстру майнових прав, ФГ «Плай» мало можливість під врожай, який зібрано в 2019 році та реалізовано в період з липня 2019 року станом на початок перевірки, засіяти лише 50 га рілля.

Отже, відповідачем при порівнянні даних бухгалтерського обліку, первинних документів позивача щодо проведення обліку зернових культур та даних про середню врожайність у розрізі сільськогосподарських культур по району з інтернет ресурсу, зроблений висновок про те, що ФГ "Плай" обліковано зернових культур у кількості значно вищій за середню врожайність по району, в якому перебувають його земельні ділянки. Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ФГ "Плай" реалізована сільгосппродукція не власного виробництва.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що вказані твердження посадових осіб відповідача є лише припущеннями, які жодними документами первинного бухгалтерського обліку не підтверджені. Порівняння статистичних даних з інтернет ресурсу та фактично вирощеної задекларованої контрагентом-постачальником сільськогосподарської продукції у більшій кількості за середню врожайність є безпідставним та не можуть бути підставами для висновку про завищення позивачем податкових зобов`язань з ПДВ, оскільки відповідачем не враховано, що середній статистичний показник формується на підставі як найвищих, так і найнижчих даних, зокрема даних щодо врожайності по району, в той же час, норми податкового законодавства взагалі не передбачають відповідальності платника податків за наслідки відхилення діяльності платника податків від середньостатистичних показників.

Судом обґрунтовано зазначено, що посадові особи відповідача не наділені повноваженнями перевірки у сфері товарного сільськогосподарського виробництва, а, відтак, вони не можуть робити жодних професійних висновків щодо можливостей платника виростити врожай у кількості значно вищій за середньостатистичну по району, а статистичні дані, на які посилається відповідач у акті перевірки, не охоплюють та не містять інформації і відомостей про родючість земель тих районів, в яких контрагентом-постачальником вирощувалася продукція, не враховують технологій, які використовуються сільгосппідприємствами під час проведення робіт із засівання та збирання врожаю, погодних умов, можливості повторного посіву за сезон, наявності зрошування тощо.

Крім того, виходячи з висновку, що ФГ "Плай" продав позивачу соняшник не власного виробництва, контролюючий орган зробив аналіз взаємовідносин ФГ "Плай" зі своїми контрагентами-постачальниками з приводу придбання сільгосппродукції. Так, з акту перевірки вбачається, що з 28.08.2019 по 10.09.2019 ФГ «Плай» придбав соняшник у загальній кількості 254,31т у ТОВ «Саутторг» (2 ланка), який в свою чергу придбав соняшник у ТОВ «Проксітехноторг» (3 ланка). За даними Єдиного реєстру податкових накладних у періоді з 01.07.2019 по 30.09.2019 ТОВ «Проксітехноторг» не придбавав соняшник. Також вказане товариство не мало можливості самостійно виростити соняшник з причин відсутності трудових ресурсів, матеріально-технічної бази, власного чи орендованого рілля. Отже, неможливо встановити фактичного виробника реалізованого ФГ «Плай» на адресу позивача соняшника у кількості 121,809т (стор.26-28).

Судова колегія зазначає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Отже, безпосередньому дослідженню підлягають взаємовідносини між позивачем та ФГ «Плай», який, як встановлено в ході перевірки, мав можливість поставити позивачу соняшник у кількості 121,809т не власного виробництва. Порушення постачальником товару у третьому ланцюгу податкового законодавства не можуть позбавити позивача права на податковий кредит, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними, що не було встановлено ані в ході перевірки, ані в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що придбаний соняшник, в тому числі, у ФГ «Плай» реалізований в подальшому ТОВ «Олсідз Груп Україна» на підставі договору № 06018694 від 15.11.2019 та видаткових накладних, що підтверджує зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

В ході перевірки встановлено, що у вересні 2019 року позивач придбав у СФГ «Бізнес» соняшник у кількості 143,224т на загальну суму 1 171 759,66 грн, в т.ч. ПДВ 195 293,28 грн.

Факт придбання соняшника у вказаного контрагента позивач підтверджує:

- договорами купівлі-продажу на кожний факт поставки сільгосппродукції,

- видатковими накладними №№8,12,9,5,10,7,11,6 та рахунками на оплату, отриманими від СФГ «Бізнес»,

- товарно-транспортними накладними на перевезення сільгосппродукції продукції від 09.09.2019 № 320072, 320071, від 15.09.2019 № 320073,320074, від 28.09.2019 № 1-3, від 29.09.2019 № 3, в яких замовником та вантажовідправником зазначено СФГ «Бізнес», вантажоодержувачем - ТОВ "Прометей Агрі", пункт навантаження - с. К.Роздори, пункт розвантаження - м. Пологи, вул. Ломоносова, 32, ТОВ «Прометей Транс» (договір складського зберігання між ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «Прометей Транс» за №89/Є,

- платіжними дорученнями: №БВ-0000656 від 16.09.2019, №БВ-0000666 від 18.09.2019, №БВ-0000672 від 20.09.2019, №БВ-0000673 від 23.09.2019, №БВ-0000701 від 02.10.2019, №БВ-0000703 від 03.10.2019, №БВ-0000704 від 03.10.2019, №БВ-0000705 від 03.10.2019, №БВ-0000739 від 17.10.2019, якими підтверджено факт повної оплати за товар,

- звітом форми 4-сг «ЗВІТ ПРО ПОСІВНІ ПЛОЩІ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ КУЛЬТУР», поданого СФГ «Бізнес» за адресою здійснення діяльності с. Кінські Роздори, Пологівського району, Запорізської області, 70650 до Центру обробки електронних звітів Держстату України за № від 02.06.2019, з якого вбачається, що під врожай 2019 року посівні площі в цілому склали 58,89 га, з яких безпосередньо під посіви соняшнику відведено 22,45 га.

В акті перевірки зазначено, що за даними кадастрових номерів, рілля, яке СФГ «Бізнес» використовує для вирощування сільгоспкультур, розташоване в Запорізький області. За даними інтернет-ресурсів, а саме, https://latifundist.com/urozhai-online-.2019. в Запорізький області врожайність в 2019 році пшениці склала 34,3 ц/га та соняшника 19,1 ц/га. З огляду на те, що за даними ЄРПН за 2019 рік відсутнє придбання зазначених вище культур від інших підприємств, то передбачається, що СФГ «Бізнес» реалізував позивачу товар власного виробництва.

З урахуванням даних про середню врожайність у розрізі сільськогосподарських культур по району з інтернет ресурсу контролюючим органом зроблений висновок про те, що СФГ "Бізнес" реалізовано на адресу позивача соняшнику у кількості вищій, ніж він міг виростити на власних посівних площах. Отже, СФГ «Бізнес» не мало реальної можливості реалізувати соняшник в кількості 143,224 т в адресу ТОВ «Прометей Агрі» стор.34-35 акту перевірки.

Судова колегія вважає, що такі доводи відповідача ґрунтуються на припущеннях та погоджується з висновками суду першої інстанції, що посадові особи відповідача не наділені повноваженнями перевірки у сфері товарного сільськогосподарського виробництва, а, відтак, вони не можуть робити жодних професійних висновків щодо можливостей платника виростити врожай у кількості значно вищій за середньостатистичну по району, а статистичні дані, на які посилається відповідач у акті перевірки, не охоплюють та не містять інформації і відомостей про родючість земель тих районів, в яких контрагентом-постачальником вирощувалася продукція, не враховують технологій, які використовуються сільгосппідприємствами під час проведення робіт із засівання та збирання врожаю, погодних умов.

З акту перевірки вбачається відсутність розбіжності між податковим кредитом, задекларованим ТОВ "Прометей Агрі", і податковими зобов`язаннями СФГ «Бізнес» (стор.30 акту перевірки), що свідчить про дійсний рух активів в процесі виконання господарських операцій у обох учасників та виконання контрагентом-постачальником своїх податкових зобов`язань.

Судом вірно встановлено, що поставлена СФГ «Бізнес» сільгосппродукція реалізована позивачем на адресу ТОВ «Олсідз Груп Україна» на підставі договору № 06018694 від 15.11.2019, як і продукція, що отримана від ФГ «Плай», що підтверджує використання придбаного товару у власній господарській діяльності.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується фактичне придбання товару у вказаного контрагента, його використання в господарській діяльності позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту грудня 2019 року за рахунок сум ПДВ по господарським операціям з вказаним контрагентом.

Перевіркою встановлено, що у грудні 2018 року позивач мав взаємовідносини з ФГ «Валівське» з приводу придбання 121,88т ячменю на суму 1 803 188,22 грн, в т.ч. ПДВ 133 864,70 грн.

Контролюючий орган, зменшуючи податковий кредит на суму ПДВ по вказаній господарській операції, вважав ї нереальною, оскільки у контрагента позивача не було можливості зберігати зібраний врожай ячменю до грудня 2018 року. Так, не маючи власних посівних земель, ФГ «Валівське» в лютому 2018 року придбало у КП Широківської районної ради Дніпропетровської області "Сільськогосподарське підприємство "Широківське" посіви озимого ячменю (врожаю 2018 року) в кількості 421,7383 га. За даними ЄДРПН ФГ «Валівське» не придбавало послуги із зберігання ячменю та в нього відсутні власні складські приміщення.

Спростовуючи доводи контролюючого органу щодо безтоварності операції з ФГ «Валівське», позивачем до перевірки надано:

- договір купівлі-продажу від 05.12.2018 № 05/12-179,

- видаткову накладну № 38 від 11.12.2018, рахунок на оплату № 40 від 05.12.2018,

- товарно-транспортні накладні від 11.12.2018 №№ 52251, 52252, 52253, з яких

вбачається, що замовником перевезення є ТОВ «Прометей Агрі», вантажовідправником - ФГ "Валівське", пункт навантаження - с.Ранній Ранок, Криворізський район, Дніпропетровська

область, пункт розвантаження - с. Казанка, ТОВ «Прометей Рад» (договір складського зберігання між ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «Прометей Рад» за №81/к від 10.06.2018, автоперевізник ТОВ «Трейд Ла Грейн» (договір транспортного перевезення № 3 від 03.01.2018),

- платіжні доручення: №БВ-0000849 від 06.12.2018, №БВ-0000869 від 13.12.2018,

№БВ-0000873 від 14.12.2018, що підтверджують повну оплату в безготівковій формі за поставлений товар.

Відповідач не має зауважень щодо змісту первинних документів, разом з тим, зазначає, що у ТТН пункт навантаження товару (с.Ранній Ранок, Криворізькій район, Дніпропетровська область) не відповідає юридичній адресі ФГ «Валівське» (с.Софіївка, Криворізького району, Дніпропетровської області) або місцю розташування придбаного незавершеного виробництва ячменю озимого (смт Широке, Широківський район, Дніпропетровська область).

Пояснюючи таку невідповідність, позивач зазначає, що с.Ранній Ранок знаходиться ближче до фактичного місця виробництва (смт Широке), ніж юридична адреса ФГ «Валівське». Фактичне навантаження відбувалось в с.Ранній Ранок в зв`язку з тим, що у ФГ «Валівське» в даному населеному пункту є зареєстрована нерухомість по вул.Набережній, будинок 5а,б,в,г,д,е,є,ж,к, буд.3а, буд.3б, у тому числі складські приміщення, що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.4 а.с.79-80).

Судова колегія погоджується з доводами позивача, що вказані обставини підтверджують, що на момент поставки товару ФГ «Валівське» мало можливість не тільки зберігати сільгосппродукцію на складах, але і навантажувати продукцію зі складу в с.Ранній Ранок, Криворізького району, Дніпропетровської області.

Актом перевірки також встановлена відсутність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «Прометей Агрі» і ФГ «Валівське» (стор.37 акту).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції підтверджений факт використання позивачем придбаної продукції у ФГ «Валівське» у власній господарській діяльності. Так, судом встановлено, що урожай ячменю озимого, що був придбаний ТОВ «Прометей Агрі» у ФГ «Валівське», реалізований в рамках договору купівлі-продажу №2407 від 24.07.2020 року між ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «Концерн Прометей». Факт поставки за цим договором підтверджується видатковою накладною №РН-0000183 від 24.07.2020 року та складською квитанцією № 91 від 24.07.2020 року.

З урахуванням наведених обставин, які спростовують доводи контролюючого органу щодо відсутності можливості у ФГ «Валівське» поставити позивачу ячмінь у кількості 121,88т, враховуючи належним чином оформлені первинні документи, які у повній мірі відображають зміст господарської операції, використання придбаного товару у власній господарській діяльності, судова колегія вважає обґрунтованими доводи суду щодо правомірності включення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по вказаній господарській операції.

З акту перевірки також вбачається, що позивач у грудні 2019 року придбав у ТОВ «Поліська Нива» соняшник у кількості 190,76т, загальною вартістю 1 674832,44 грн, в т.ч. ПДВ 279 138,74 грн.

Посилаючись на безтоварність вказаної господарської операції, контролюючий орган вказує, що ТОВ «Поліська Нива» не є виробником сільськогосподарської продукції (соняшника). Згідно даних автоматизованої системи «Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок» та даних Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість) встановлено, що ТОВ «Поліська Нива» здійснювало придбання соняшника врожаю 2019 року, який реалізовано на адресу ТОВ «Прометей Агрі» у постачальника 2 ланки ланцюга - ТОВ «Марлін Дайв», а останній у постачальника 3 ланцюга - ТОВ «Маст-Югаторг».

Постачальник товару у третьому ланцюгу не мав можливості поставити соняшник у кількості 190,76т, оскільки за даними автоматизованої системи «Перегляд результатів сшвставлення» АІС «Податковий блок» та даних Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за період вересень - грудень 2019 року (з моменту реєстрації) не придбавав соняшник врожаю 2019 року. Також ТОВ «Маст-Югатор» не має необхідних, виходячи із специфіки операції, матеріально-технічних і трудових можливостей для здійснення даної операції з постачання сільскогосподарської продукції.

Спростовуючи наведені доводи, на підтвердження реальності вчиненої операції з ТОВ «Поліська Нива» позивачем як до перевірки, так і до суду першої інстанції надано:

- видаткові та прибуткові накладні від 16.12.2019 №№ 63, 64, 67, 68,

- складські квитанції на соняшник врожаю 2019 року, отриманого від вказаного контрагента від 16.12.2019 БА № 624559, БА № 624562

- платіжні доручення на оплату товару у загальній сумі 1 479 065,96 грн, в т.ч. ПДВ 246 510,98 грн. Станом на 01.03.2020 рахується кредиторська заборгованість в сумі 195 766,49 грн.

Актом перевірки встановлена відсутність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «Прометей Агрі» і ТОВ «Поліська Нива» (стор.45 акту).

Судова колегія зазначає, що стала правова позиція Верховного Суду в аналогічних правовідносинах полягає у тому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.

Враховуючи, що позивачем підтверджено належними доказами реальність господарської операції з ТОВ «Поліська Нива» та за відсутності фактів, які б свідчили про обізнаність платника податків щодо порушення контрагентом-постачальником податкового законодавства та злагодженість дій між ними, судова колегія погоджується з доводами суду щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту за рахунок сум по господарській операції із вказаним контрагентом. При цьому, як вже зазначалось раніше, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Отже, безпосередньому дослідженню підлягають взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Поліська Нива», який, як встановлено в ході перевірки, мав можливість поставити позивачу соняшник у кількості 190,76т не власного виробництва.

Крім того, судова колегія враховує, що придбана, у тому числі, у ТОВ «Поліська Нива»

сільгосппродукція реалізована ТОВ «Кернел-Трєйд» на підставі договору поставки №МИК20-34668 від 07.04.2020, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000068 від 09.04.2020.

За даними перевірки у грудні 2018 року січні 2019 року позивач придбав соняшник у

ТОВ «Салоха-П» у кількості 1 156,616т на загальну суму 11 470 851,01 грн, в т.ч. ПДВ 1 911 808,51 грн.

Доводи контролюючого органу щодо не підтвердження реальності господарських операцій позивача із вказаним контрагентом зводяться до того, що ТОВ «Салоха-П» не мало можливості виробити сільгосппродукцію у зв`язку із відсутністю власних чи орендованих земель, а згідно укладеного з позивачем договору купівлі-продажу ТОВ «Салоха-П» реалізувало соняшник власного виробництва (сто.62-63 акту). Також відповідач посилається на результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Прометей Агрі» з питань законності декларування від`ємного значення ПДВ за листопад 2018 року, в ході якої встановлені факти безпідставного декларування позивачем сум ПДВ по операціям з ТОВ «Салоха-П» на суму 692 059,23 грн в зв`язку із не підтвердженням реальності господарської операції по поставці соняшнику. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що ТОВ «Прометей Агрі» свідомо включило до складу податкового кредиту грудня 2019 року взаємовідносини з контрагентом, що мають ознаки сумнівності.

На спростування доводів щодо нереальності господарських операцій з ТОВ «Салоха-П» позивачем до перевірки надано:

- договори купівлі-продажу,

- видаткові накладні,

- товарно-транспортні-накладні,

- платіжні доручення про оплату за поставлений товар, з яких вбачається зміст

операцій, документи містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами (стор.52-61 акту).

Підтверджуючи можливість здійснення ТОВ «Салоха-П» господарських операцій з постачання соняшнику власного виробництва, позивач надав:

- довідку Миколаївської районної державної адміністрації від 09.02.2018 № 40-01-28, яка

видана ТОВ «Салоха-П» у тому, що воно дійсно займається виробництвом сільгосппродукції

рослинництва та є сільськогосподарським товаровиробником, обробляє 5 000 га, розташованих

на полігоні «Широколанівський», в/ч А 1890, в межах Михайлівського району Миколаївської

області на підставі договору з КЕВ м.Миколаєва про спільний обробіток землі № 13 від

16.08.2016,

- договір № 13 від 16.08.2016, укладений між ТОВ «Салоха-П» та Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва про спільний обробіток землі, а саме вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, збирання, зберігання та їх подальша реалізація, зі строком дії до 31.12.2013 року,

- витяг з Державного реєстру речових прав, які підтверджує реєстрацію права за ТОВ «Салоха-П» на земельні ділянки, що розташовані у Житомирській області, Народицького району, на території Базарської та Сухарівської сільських рад (т.1 а.с.184-191, т.4 а.с.102-111).

Крім того, акт перевірки містить дані про наявність у ТОВ «Салоха-П» земельних

ділянок на території Миколаївського району Миколаївськоїх області у селищі Надбузьке та с.Михайлівка (стор.53-54 акту).

З даних ТТН вбачається, що пункт навантаження товару с.Михайлівка, Михайлівського району, Миколаївської області, що відповідає місцю розташування землі, на якій ТОВ «Салоха-П» вирощує сільгосппродукцію, місце відвантаження товару м.Миколаїва вул.Дніпровська, Ѕ, що відповідає адресі зерноскладу ТОВ «Прометей Траст», з яким у позивача є договір складського зберігання від 10.06.2018 № 79/А (т.4 а.с.193-194).

Наведені обставини в сукупності свідчать про помилковість доводів контролюючого органу про відсутність у ТОВ «Салоха-П» власних чи орендованих земель та, як наслідок, неможливості вирощувати сільгосппродукцію власного виробництва.

Щодо доводів про обізнаність позивача про порушення ТОВ «Салоха-П» податкового законодавства, що мало наслідком зменшення позивачу суми від`ємного значення з ПДВ за листопад 2018 року.

Вказані обставини були предметом дослідження при розгляді адміністративної справи за позовом ТОВ «Прометей Агрі» № 400/2190/19, в ході якої судом не встановлено порушень з боку ТОВ «Прометей Агрі» при віднесенні сум ПДВ до податкового кредиту певного періоду по господарській операції, у тому числі, з ТОВ «Салоха-П». Крім того, в ході розгляду справи встановлена можливість вирощування ТОВ «Салоха-П» сільгосппродукції власного виробництва, враховуючи наявність в нього земельних ділянок, що підтверджується, у тому числі: звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2018 року № 29-сг (річна) ТОВ «Салоха-П»; квитанції № 2 про одержання звіту 29-сг ТОВ «Салоха-П»; довідки Миколаївської районної державної адміністрації від 09.02.2018 року № 40-01-28 в підтвердження того, що ТОВ «Солоха-П» дійсно займається виробництвом сільськогосподарської продукції рослинництва та є сільськогосподарським товаровиробником; договору про спільний обробіток землі № 13 від 16.08.2016 року. За результатами розгляду даної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 17 грудня 2020 року ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Прометей Агрі» та скасування ППР Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.03.2019 року № , яким позивачу зменшено від`ємне значення сум ПДВ за листопад 2018 року.

Вважаючи вірним висновки суду щодо правомірності віднесення позивачем до сум податкового кредиту грудня 2019 року сум ПДВ по господарським операціям з ТОВ «Салоха-П», колегія суддів також враховує відсутність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «Прометей Агрі» і ТОВ «Салоха-П» (стор.54 акту), а також використання позивачем придбаної продукції у вказаного контрагента у власній господарській діяльності. Так, судом встановлено, що насіння соняшнику придбане, в тому числі у ТОВ «Солоха-П» реалізовано позивачем на адресу ПРАТ «УКРАГРО НПК» на підставі договорів № 1212-2018/2 та № 1701 2019/1 від 17.01.2019. Факт поставки за вказаними договорами підтверджується видатковими накладними № РН-0000671 від 18.12.2018 та № РН- 0000005 від 21.01.2019.

До складу від`ємного значення з ПДВ за грудень 2019 року позивач відніс суми ПДВ 321 054,89 грн по господарській операції з придбання насіння соняшнику від ТОВ «Б.П.Агро».

З акту перевірки вбачається, що у грудні 2018 року позивач придбав у ТОВ «Б.П.Агро» соняшник власного виробництва у кількості 200,743т на загальну суму 1 926 329,42 грн.

На підтвердження реальності вчиненої господарської операції позивачем до перевірки надані:

- договори купівлі - продажу №0015 від 05.12.2018 та №0023 від 19.12.2018, відповідно до п.2 якого товар поставляється на умовах ЕХW (в розумінні «Інкотермс-2010») на склад за адресою: Київська обл., Васильківський район, смт. Гребінки. Право власності на товар виникає у покупця з моменту виписки продавцем видаткової накладної на товар,

- видаткові накладні № РН-000049 від 06.12.2018, № РН-000050 від 07.12.2018, №

РН-000051 від 08.12.2018, № РН-000052 від 09.12.2018, № РН-000053 від 12.12.2018, № РН-

0000054 від 1.12.2018, № РН-000055 від 20.12.2018, № РН-000056 від 21.12.2018, № РН-000057

від 20.12.2018, № РГ-000058 від 22.12.2018,

- товарно-транспортні накладні, з яких вбачається, що автомобільним перевізником

є ТОВ "Монтаж Сервіс - Буд", замовником та вантажовідправником ТОВ "Б.П. Агро",

вантажоодержувачем ТОВ «Прометей Агрі», пункт навантаження - с. Червоне, вул.

Пролетарська, 115, пункт розвантаження - Київська область, Васильківський р-н, смт Гребінки -

на склад ТОВ «Прометей Рад» (договір складського зберігання між ТОВ «Прометей Агрі» та

ТОВ «Прометей Рад» за № 102-Г від 10.06.2018 року).

- платіжні доручення №БВ-0000847 від 05.12.2018, №БВ-0000855 від 07.12.2018,

№БВ-0000869 від 13.12.2018, №БВ-0000886 від 20.12.2018, №БВ-0000895 від 21.12.2018, №БВ-

0000898 від 22.12.2018, №БВ-0000898 від 26.12.2018, №БВ-0000906 від 27.12.2018, №БВ-

0000907 від 27.12-2018, якими підтверджується факт оплати за поставлений товар,

- звіт форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур», поданого ТОВ «Б.П.Агро» за адресою здійснення діяльності вулиця Володимиро-Либідська, 25, м. Київ, 03150 до Центру обробки електронних звітів Держстату України за № від30.11.2018, та звіт форми 4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2018 року» (за адресою здійснення діяльності вулиця Володимиро-Либідська, 25, м. Київ, 03150 до Центру обробки електронних звітів Держстату України за № від 01.06.2018) станом на 01.12.2018 року із засіяної площі 584 га, з яких безпосередньо соняшником 140 га. Також, зазначено, що з врожаю 2018 року зібрано 392 т соняшнику (стор 66-71 акту).

Доводи контролюючого органу зводяться до сумнівів щодо можливості ТОВ "Б.П. Агро" поставити позивачу соняшник у кількості 200,743т, оскільки відсутня інформація щодо місця розташування рілля, відсутня реєстрація в Держгеокеадастрі земельних ділянок, в зв`язку з чим неможливо встановити місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Б.П.Агро», та як наслідок, неможливість встановити належність місця завантаження продукції. Крім того, за даними ЄРПН ТОВ «Б.П.Агро» реалізувало 503,763т соняшнику врожаю 2018 року, а за даними звітів обсяг виробництва соняшнику у 2018 році склав 392т, в зв`язку з чим відповідач вважає, що реалізований у грудні 2018 року соняшник не має реального походження.

Судова колегія враховує, що згідно даних перевірки по ТОВ «Б.П.Агро» облікуються об`єкти оподаткування, у тому числі 41 земельна ділянка, які розташовані у Київській області, Бородянському районі, селі Дружня (вул.Центральна,1) та с.Червоне (вул.Пролетарська, 115) (стор.64-66 акту перевірки). Тому зазначений у ТТН пункт навантаження продукції - с. Червоне, вул. Пролетарська, 115 відповідає місцю розташування рілля.

Крім того, доводи контролюючого орану щодо неможливості здійснити поставку насіння соняшнику в зв`язку із виробництвом в обсязі меншому, ніж задекларовано, судова колегія вважає хибними. Так, зібрання ТОВ «Б.П.Агро» у 2018 році врожаю соняшнику у кількості 392т не спростовує можливість реалізації на адресу позивача 200,743т вказаної продукції.

Акт перевірки також містить дані про відсутність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «Б.П.Агро» (стор.66 акту), а також використання позивачем придбаної продукції у вказаного контрагента у власній господарській діяльності. Так, судом встановлено, що насіння соняшнику придбане, в тому числі у ТОВ «Б.П.Агро» реалізовано позивачем на адресу ПРАТ «УКРАГРО НПК» на підставі договорів № 1212-2018/2 та № 1701 2019/1 від 17.01.2019. Факт поставки за вказаними договорами підтверджується видатковими накладними № РН-0000671 від 18.12.2018 та № РН- 0000005 від 21.01.2019.

З урахуванням наведених обставин, які спростовують доводи контролюючого органу щодо відсутності можливості у ТОВ «Б.П.Агро» поставити позивачу насіння соняшнику у кількості 200,743т, враховуючи належним чином оформлені первинні документи, які у повній мірі відображають зміст господарської операції, використання придбаного товару у власній господарській діяльності, судова колегія вважає обґрунтованими доводи суду щодо правомірності включення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по вказаній господарській операції.

Щодо господарської операції з ТОВ «ФГ Черненко», акт перевірки містить дані, що у вересн6і 2019 року позивач купив у вказаного контрагента соняшник у кількості 642,675т на загальну суму 5 951 020,90 грн, в т.ч. ПДВ 991 836,8 грн.

Контролюючим органом також встановлено, що ТОВ «ФГ Черненко» реалізовано продукцію не власного виробництва, що не заперечувалось і позивачем.

Вважаючи нереальними поставки сільгосппродукції від вказаного контрагента, податковий орган зробив аналіз взаємовідносин ТОВ «ФГ Черненко» зі своїми контрагентами-постачальниками з приводу придбання сільгосппродукції. Так, з акту перевірки вбачається, що у вересні 2019 року ТОВ «ФГ Черненко» придбав соняшник у загальній кількості 444,58т у ТОВ «Саутторг» (2 ланка), який в свою чергу придбав соняшник у ТОВ «Проксітехноторг» (3 ланка). За даними Єдиного реєстру податкових накладних у періоді з 01.07.2019 по 30.09.2019 ТОВ «Проксітехноторг» не придбавав соняшник. Також вказане товариство не мало можливості самостійно виростити соняшник з причин відсутності трудових ресурсів, матеріально-технічної бази, власного чи орендованого рілля. Отже, неможливо встановити фактичного виробника реалізованого ТОВ «ФГ Черненко» на адресу позивача соняшника у кількості 642,675т (стор.26-28 акту).

Судова колегія вже зазначала, що при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Отже, безпосередньому дослідженню підлягають взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ФГ Черненко», який, як встановлено в ході перевірки, мав можливість поставити позивачу соняшник. Порушення постачальником товару у третьому ланцюгу податкового законодавства не можуть позбавити позивача права на податковий кредит, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними, що не було встановлено ані в ході перевірки, ані в суді першої інстанції.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ «ФГ Черненко» позивачем до перевірки надано:

- договір купівлі-продажу від 01.09.2019 № 01/9/19 , відповідно п.2 якого товар

поставляється на умовах СРТ (в розумінні Інкотермс-2010 на склад покупця за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, смт. Тернувате, вул. Елеваторна, 4; Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 84). Право власності на товар у Покупця з моменту виписки видаткової накладної на товар. Строк поставки товару - до 20 грудня 2019 року,

- видаткові та прибуткові накладні за період з 02.09.2019 по 16.09.2019 за №№ 14-40,

- товарно-транспортні накладні, з яких вбачається, що перевезення здійснено силами постачальника,

- платіжні доручення №№102689, 102762, 102823, 102967, 103032, 103063, 103410, 103407, 103405, 906, 103422, 103424, 103427, 103428, 103429, 103430, про часткову оплату за поставлений товар (стор.72-77 акту).

Понесені витрати на придбання продукції у ТОВ «ФГ Черненко» відображені у регістрах

бухгалтерського обліку у вересні 2019 року: ДТ 281 «Товари на складі» - КТт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 4 959 184,08 грн, Дт 6442 «Неодержані податкові накладні» - Кт «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 991 836,81 грн. Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» на суму 5 419 765,90 грн.

Акт перевірки також містить дані про відсутність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «Прометей Агрі» та ТОВ «ФГ Черненко» (стор.73 акту).

З урахуванням викладених обставин судова колегія вважає обґрунтованими доводи суду щодо правомірності включення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по вказаній господарській операції.

З приводу придбання позивачем у листопаді 2019 року соняшнику врожаю 2019 року у ФГ «Євгенія Агро» у кількості 68,975т на суму 609 355,22грн, в т.ч. ПДВ 101 559,02 грн, акт перевірки містить дані про надання позивачем на підтвердження здійснення такої операції:

- договір поставки сільгосппродукції від 13.11.2019 № 35186,

- видаткову накладну № 2 від 13.11.2019,

- товарно-транспортні накладні від 18.09.2019 та від 19.09.2019 №№ 302098, 302099, 331555,

- складську квитанцію на зерно № 455 від 13.11.2019, згідно якої ТОВ «Прометей

Сайлос» прийнято на зберігання від ТОВ «Прометей Агрі» соняшник врожаю 2019 року у кількості 68,975т,

- платіжні доручення, які підтверджують повну оплату за поставлений товар,

- звіт форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур»,

поданого ФГ "Євгенія Агро" за адресою здійснення діяльності с. Різдвяна, буд. 41, м.

Новоукраїнка, Новоукраїнський район, Кіровоградська обл., 27100, до Центру обробки

електронних звітів Держстату України за. № від 12,12.2019, станом на 01.12.2019

року із засіяної площі 21 га зібрано 91,62 т соняшнику (82-86 акту перевірки).

Вважаючи вказану господарську операцію нереальною, контролюючий орган зазначає, що врожайність соняшнику в Кіровоградській області, можна дійти висновку, що для вирощування реалізованої кількості соняшника необхідно 34,44 га (розрахунок: 91,62 т / 2,66 т/га). Крім того, ФГ «Євгенія Агро» не мало трудових ресурсів для здійснення сільгоспробіт. З приводу того, що придбання у сторонніх організацій послуг, спрямованих на вирощування врожаю, відсутнє, виникає сумнів щодо фактичного здійснення сільськогосподарських робіт, спрямованих на вирощування врожаю в 2019 році.

Також в товарно-транспортних накладних не визначено перевізника соняшнику. Придбання послуг з перевезення товару ФГ "Євгенія Агро" за даними ЄРПН не здійснювало. Здійснити перевезення власними силами ФГ "Євгенія Агро" не мало можливості (на балансі підприємства відсутні транспортні засоби та працівники). Отже, ФГ «Євгенія Агро» не мало реальної можливості реалізувати соняшник в кількості 91,62т в адресу ТОВ «Прометей Агрі».

Судова колегія вже зазначала, що посадові особи відповідача не наділені повноваженнями перевірки у сфері товарного сільськогосподарського виробництва, а, відтак, вони не можуть робити жодних професійних висновків щодо можливостей платника виростити врожай у кількості значно вищій за середньостатистичну по району, а статистичні дані, на які посилається відповідач у акті перевірки, не охоплюють та не містять інформації і відомостей про родючість земель тих районів, в яких контрагентом-постачальником вирощувалася продукція, не враховують технологій, які використовуються сільгосппідприємствами під час проведення робіт із засівання та збирання врожаю, погодних умов, можливості повторного посіву за сезон, наявності зрошування тощо.

Вказана операція не є збитковою та відповідачем не доведено наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Про реальність господарських операцій з вказаним контрагентом свідчить відсутність розбіжності між податковим кредитом, задекларованим ТОВ "Прометей Агрі", і податковими зобов`язаннями ФГ «Євгенія Агро» (стор.82 акту перевірки). Отже, внаслідок здійснення зазначених господарських операцій у контрагента-постачальника, як і позивача, відбулась зміна майнового стану.

Крім того, господарська операція з ФГ «Євгенія Агро» відображена у бухгалтерському обліку по рахункам № 631«Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (стор.86 акту), що також підтверджує зміну в активах підприємства у зв`язку із здійсненням зазначеної господарської операції.

Судова колегія вважає, що посилання контролюючого органу на відсутність даних про наявність трудових ресурсів для вирощування значного обсягу сільгосппродукції, а також певні недоліки в ТТН не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про підтвердження фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій позивача із ФОП Ковалевич, ФГ "Плай, СФГ "Бізнес", ФГ "Євгенія Агро",ТОВ "ФГ "Валівське", ТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Солоха-П", ТОВ "Б.П. Агро", ТОВ "ФГ Черненко". Податковим органом не спростована наявність у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складених первинних документів; ділової мети та розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника з огляду на основний вид його діяльності.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на недовіденість або відсутність фактичного руху активів. Проте, вказані доводи спростовані встановленими судом обставинами отримання позивачем від контрагентів-постачальників сільгосппродукції на склад, її належне оприбуткування та відображення отримання товару та розрахунку за поставку у регістрах бухгалтерського обліку, а також подальшу реалізацію з метою отримання прибутку.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,3101,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 20 серпня 2021 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко