Справа № 234/6847/21
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/6847/21
Провадження № 2-а/234/130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.

при секретарі Малушка С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №234/6847/21 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гаврилова Владислава Валентиновича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.05.2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гаврилова Владислава Валентиновича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 22 травня 2021 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Дніпропетровській області було винесено постанову серії ЕАН №4242726 від 22.05.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за порушення п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав: 22 травня 2021 року він рухався з дотриманням правил дорожнього руху України автошляхом Н-08 в транспортному засобі Great Wall Voleex C20 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому, в лівій смузі, тому, що здійснював маневр випередження транспортних засобів, що рухалися в правій смузі. Зазначає, що проїзна частина мала по дві полоси для руху в одному напрямку, так само зустрічна проїзна частина була з двома смугами для руху транспортного засобу, а відокремлені проїзні частини були роздільною смугою, обабіч дороги з правої сторони були пишні дерева та рослинність, жодних знаків, що він рухався в населеному пункті він не бачив та був зупинений співробітником поліції (відповідачем). Підійшовши до його автомобілю, відповідач йому сказав, що в нього є достатньо підстав вважати, що він вчинив правопорушення, а саме рухався зі швидкістю 99 км/год в населеному пункті. Надалі, він у інспектора перепитав, чи це населений пункт, бо жодних знаків згідно правил дорожнього руху України, які вказують, що це населений пункт він не бачив, на що інспектор відповів, що так, це населений пункт, і знак 5.45 «Початок населеного пункту» встановлений з правого узбіччя дороги. Він пояснив інспектору, що рухався в лівій полосі, та за потоком автівок в правій смузі, не бачив жодного знаку, а з лівого боку знак населеного пункту відсутній взагалі, на що інспектор відповів, що дійсно знак 5.45 « Початок населеного пункту» з лівого боку проїзної частини не встановлений, а сам інспектор поліції Гаврилов Владислав, не може всім хто рухається лівою смугою, сповіщати, що це населений пункт.

Він пояснив інспектору, що згідно діючого законодавства, а саме розділу 8.2/2 правил дорожнього руху України, усі дорожні знаки встановлюються згідно стандартів України організації дорожнього руху, а саме ДСТУ 4100-2014, де вказано, що на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги, та запропонував інспектору поліції Гаврилову Владиславу, написати рапорт своєму керівництву, та відповідальним особам з відділу «Безпеки дорожнього руху», про не належну організацію дорожнього руху на цій ділянці дороги. На що інспектор відповів, що він поліцейський і фіксує лише порушення правил дорожнього руху. Також повідомив, що виносить на позивача постанову за перевищення швидкості, і що позивач може оскаржити його дії впродовж 10 днів, та може особисто звернутись, до відповідних державних органів та посадових осіб, з питаннями та скаргами про не належну організацію дорожнього руху.

Позивач зазначає, що розгляду адміністративного провадження відносно нього за порушення пункту правил 12.4 дорожнього руху, та притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, взагалі не було. Відповідно до статті 245 КУпАП, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин по справі, а також причин та умов, шо могли спричинити правопорушення, інспектором Гавриловим, не було зроблено. Наголошує, що інспектором, не було досліджено та оцінено жодних доказів по адміністративному проваджені, як того вимагає стаття 252 КУпАП, та не було зібрано жодних доказів, та не відібрано жодних пояснень свідків події, що знаходилися пасажирами в його автівці.

Також позивач зазначає, що як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було ознайомлено та роз`яснено, як того вимагає стаття 279 КУпАП, з жодними правами, передбаченими ст.268 КУпАП, не було сповіщено, та взагалі не було оголошено про початок розгляд справи згідно 278 статті КУпАП. Відповідно до статті 280 КУпАП поліцейським не було з`ясовано, чи дійсно саме він керував в момент начебто скоєння правопорушення, жодних фото або відео інспектор не досліджував в якості доказів, та не надавав йому для ознайомлення. Також зазначає, що були порушенні його конституційні права на захист згідно статті 59 Конституції України, та статті 268 КУпАП, йому не надано було можливості скористатися правовою допомогою.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, в якості доказів як того вимагає стаття 283 КУпАП та наказ МВС 1395, а саме інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, не було вказано жодного фото або відео технічних засобів, крім приладу трукам, а в фабулі постанови про обставини правопорушення, вказано прилад, на який вимірювалась швидкість транспортного засобу, ТruСаm 000314, якого у розпорядженні Департаменту патрульної поліції України не існує, про що ним був поданий інформаційний запит до Управління патрульної поліції Дніпропетровської області.

Просить скасувати постанову серії ЕАН №4242726 від 22.05.2021 року, винесену поліцейським УПП в Дніпропетровській області 3 батальйону 2 роти рядовим поліції Гавриловим Владиславом Валентиновичем, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31.05.2021 року провадження по справі було відкрито, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонам надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву, третій особі запропоновано надати письмові пояснення.

Представник третьої особи Головко Є.Ю. надав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржувану постанову прийнято на підставі беззаперечних фактичних даних, а дії поліцейських є такими, що в повному обсязі відповідають нормам діючого законодавства. Зокрема зазначив, що відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП Національна поліція уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. Таким чином, 22.05.2021 року близько 11 години 26 хвили, відповідачем, у відповідності до норм чинного законодавства було винесено постанову серії ЕАН №4242726 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 340 грн. Вказана постанова обґрунтована тим, що позивач, керуючи транспортним засобом Great Wall Voleex C20 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в межах населеного пункту с.Братське по Запорізькому Шосе зі швидкістю 99 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 49 км/год. Замірювання швидкості руху зазначеного транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam №000314.

Відповідно до п. 2.3 рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2,4 ст.258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушення відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

З 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення) набрав чинності Закон України № 596 -VIII від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно- правовий акт вищої юридичної сили.

Звертає увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України); але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Отже, за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо правомірності використання лазерного вимірювача швидкості зазначив, що лазерний вимірювач швидкості ТruСаm LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму (тобто, основною функцією даного приладу є здійснення певних вимірювань, а здійснення фото- або відеофіксації

є додатковою функцією), що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак.

Лазерний вимірювач швидкості ТruСаm LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСаm», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

29 серпня 2012 фірмі Laser Technology, Inc., яка є виробником ТruCam було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для ТruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20297, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 14.12.2020 та чинного до 14.12.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000314, є придатним до застосування.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліція може застосовувати такі превентивні заходи, крім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, отримана за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСаm інформація має оцінюватися уповноваженою особою поряд з іншими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП під час розгляду відповідної справи.

Крім того, основною функцією лазерного вимірювача швидкості ТruСаm LTI 20/20 є здійснення певних вимірювань. Тобто ТruСаm LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не засобом фото- або відео фіксації.

Право поліцейських використовувати прилади з функціями фото- та відео фіксації, які працюють у не автоматичному режимі передбачено, зокрема ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» застосування превентивних заходів у вигляді застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У подальшому в судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, повісткою, причини неявки не повідомив, письмового відзиву не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до постанови ЕАН № 22.05.2021 року, винесеної поліцейським 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гавриловим В.В., 22.05.2021 року о 11:26:14 у с.Братське, Шосе Запорізьке 5 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Great Wall Voleex C20 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 49 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТruCam000314.

Зазначеною постановою до позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.10).

Лазерний вимірювач швидкості «TRUCAM LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI1-2903-2012, та має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018 року №04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДТСУ ISO/IEC 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17318, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 14.12.2020 року та чинного до 14.12.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20 № ТС000314» є придатним до застосування.

Лазерний вимірювач швидкості ТruСAM LTI 20/20 за номером ТС 000314 переданий на баланс Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, що підтверджується листом начальника Управління від 27.05.2021 року, направленого на адресу позивача ОСОБА_1 .

Отже, доводи позивача про те, що у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначений прилад, якого у розпорядженні Департаменту патрульної поліції України не існує, суд вважає необґрунтованими.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно ст. 19 Конституції України.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.251 КУпАП ці обставини встановлюються на підставі оцінки доказів, джерелами яких можуть виступати протокол, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, представником третьої особи надано оптичний DVD-R диск з фотознімком та відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 № ТС000314, на яких зафіксовано автомобіль марки Great Wall Voleex C20 з номерним знаком НОМЕР_1 , а також вказано швидкість його руху 99 км/год, дату та час руху. Факт перебування за кермом вказаного транспортного засобу позивачем не оспорюється.

Згідно ПДР дорожній знак 5.45 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. Отже, згідно ПДР знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46 «Кінець населеного пункту».

Крім того, згідно пункту 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Зазначена норма Правил дорожнього руху кореспондується з п.10.2.4 ДСТУ 4100 - 2014 «ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування». Згідно п. 10.2.4 на дорогах із двома і більше смугами для руху одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючи знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Поряд з цим, на фотознімку та відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 № ТС000314, наданого представником третьої особи, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні, а також чи не був водій позбавлений можливості завчасно побачити даний знак початку населеного пункту.

З наданого позивачем до позовної заяви відеозапису з відеореєстратора, який встановлений в автомобілі, також неможливо встановити вказані обставини.

Докази наявності знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.47 - «Початок населеного пункту». Однак він містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Тобто відсутні докази не тільки того, що позивач рухався по дорозі у межах населеного пункту, а й що на цій дорозі діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах, зокрема й швидкісний режим.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, незважаючи на зазначені приписи, відповідачем на надано доказів, які б спростовували наведені позивачем доводи про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів, які б вказували про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, і відповідачем не доведено перед судом порушення ОСОБА_1 п.12.4 Правил дорожнього руху, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності ЕАН №4242726 від 22.05.2021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1).

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гаврилова Владислава Валентиновича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ЕАН №4242726 від 22.05.2021 року, винесену поліцейського роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гавриловим В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко