Справа № 300/1937/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2021 р. справа № 300/1937/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради (далі - позивач, КП «Надвірнянський НЦПМД») звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про скасування припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.04.2021 позивачем отримано примірник припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю №547/532/АВ/П, виданого головним державним інспектором з питань трудових відносин Управління Держпраці в Івано-Франківській області Соловйовим В.В. за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері, який, на думку представника позивача, є протиправним, оскільки порушує права та інтереси комунального підприємства «Надвірнянський НЦПМД». Так, оскаржений припис №547/532/АВ/П від 02.04.2021 виданий із порушенням принципів, передбачених статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме принципу об`єктивності, та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), принципу презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю). Позивач заперечує щодо зазначених в приписі виявлених порушень вимог законодавства, а саме вимог частини 1 статті 116 КЗпП України та вимог частини 1 статті 83 КЗпП у зв`язку із тим, що висновок щодо непроведення виплати всіх сум, що належать ОСОБА_1 в день звільнення не відповідає дійсності, що підтверджується платіжним дорученням №1366, розрахунковим листом за лютий 2021, довідкою про зарплату.

Одночасно із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 в задоволенні заяви Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради про забезпечення позову у справі №300/1937/21 шляхом зупинення дії припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю відмовлено.

30.04.2021 позивач подав ще одну заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю, мотивуючи її окрім уже наведених мотивів у попередній заяві про забезпечення позову тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить поновлення оспорюваних інтересів КП «Надвірнянський НЦПМД», за захистом яких підприємство звернулося до суду, оскільки трудові відносини КП «Надвірнянський НЦПМД» з ОСОБА_1 були припинені 22.02.2021 на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП, а тому КП «Надвірнянський НЦПМД» не може здійснити відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 для повернення оспорюваної в суді компенсації за 184 дні невикористаної щорічної відпустки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 в задоволенні заяви КП «Надвірнянський НЦПМД» про забезпечення позову у справі №300/1937/21 шляхом зупинення дії припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю відмовлено.

Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 26.05.2020. Представник відповідача у відзиві №17-09/15-10/3489 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Зазначив, що наказом КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» від 22.02.2021 за №45-к завідувача Бистрицької ЛА ЗПСМ ОСОБА_2 звільнено із займаної посади з 26.02.2021 згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України у порядку переведення до КНП «Яремчанський ЦПМСД» Яремчанської міської ради. 24.02.2021 працівник ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора КП «Надвірнянський НЦПМД» з проханням про виплату йому компенсації за 184 дні не використаної ним щорічної відпустки. Однак, ОСОБА_1 виплачена компенсація лише за 26 днів не використаної ним щорічної відпустки за час роботи в КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги», а компенсація за 184 дні не використаної ним щорічної відпустки за попередні роки йому не нарахована та не виплачена. 02.04.2021 інспектором праці ОСОБА_3 складено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №547/532/АВ/П, яким директора КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 зобов`язаної усунути виявлені порушення законодавства про працю у строк до 31.04.2021 та в подальшому дотримуватися вимог чинного законодавства. Представник відповідача вказує на те, що Статутом КП «Надвірнянський НЦПМД» передбачено, що підприємство створено шляхом перетворення Центральної районної лікарні Надвірнянського району і є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Центральної районної лікарні Надвірнянського району. Відповідач наголошує, що неузгодженість дій адміністрацій Центральної районної лікарні Надвірнянського району та КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» щодо перерахування бухгалтерією Центральної районної лікарні Надвірнянського району грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 184 дні щорічних відпусток на рахунок КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» не можуть бути підставою втрати працівником права на виплату грошової компенсації за 184 дні невикористаної відпустки, яка належала йому за період роботи в Центральній районній лікарні Надвірнянського району. За таких обставин, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 108-115).

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 26.05.2021 за №191, в якій представник зазначає, що посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 компенсація за 184 дні невикористаної ним щорічної відпустки за попередні роки йому не нарахована та не виплачена, є безпідставним, оскільки компенсація за 184 дні не використаної ОСОБА_1 відпустки повинна бути йому нарахована і виплачена Центральною районною лікарнею Надвірняиського району. Крім того, відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 висловив бажання про перерахування на рахунок КП «Надвірнянський НЦПМД» грошової компенсації за не використані ним дні щорічних відпусток. При цьому, КП «Надвірнянський НЦПМД» посилається на довідку про те, що на рахунок комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської районної ради та, після зміни назви і власника, комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради не було перераховано грошову компенсацію за не використані дні щорічних відпусток головного лікаря ЛА ЗПСМ ОСОБА_1 . Також представник позивача звертає увагу, що відповідно до рішення Надвірнянської районної ради від 21.06.2018 за №537-20/2018 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Надвірнянський НЦЛМД» Надвірнянської районної ради не являлося ні структурним підрозділом, ні правонаступником Центральної районної лікарні Надвірнянського району. Відповідно до рішення Надвірнянської міської ради від 24.12.2020 за №38-3/2020 2018, Статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КП «Надвірнянський НЦПМД» Надвірнянської міської ради не являється ні структурним підрозділом, ні правонаступником Центральної районної лікарні Надвірнянського району (а.с. 172-178).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

Відповідно до наказу Центральної лікарні Надвірнянського району від 01.11.2018 за №182-к, головного лікаря ЛА ЗПСМ с. Бистриця ОСОБА_1 звільнено із займаної посади Згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України з 01.11.2018 в порядку переведення до КП «Надвірнянський НЦПМП» та наказом №2-к від 01.11.2018 Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 02.11.2018 у КП «Надвірнянський НЦПМД» (а.с. 32).

Наказом КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» від 22.02.2021 за №45-к завідувача Бистрицької ЛА ЗПСМ ОСОБА_2 звільнено із займаної посади з 26.02.2021, згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України у порядку переведення до КНП «Яремчанський ЦПМСД» Яремчанської міської ради (а.с. 33).

24.02.2021 працівник ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора КП «Надвірнянський НЦПМД» з проханням про виплату йому компенсації за 184 дні невикористаної ним щорічної відпустки (а.с. 153).

Однак, ОСОБА_1 виплачена компенсація лише за 26 днів невикористаної ним щорічної відпустки за час роботи в КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги», а компенсація за 184 дні не використаної ним щорічної відпустки за попередні роки йому не нарахована та не виплачена (а.с. 60, 61).

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою від 02.03.2021, в якій повідомив про порушення позивачем вимог трудового законодавства (а.с. 116-117).

Відповідно до наказу від 30.03.2021 за №318-Д (а.с. 120) та направлення від 30.03.2021 за №2291 (а.с. 121), які були видані на підставі звернення працівника ОСОБА_1 від 02.03.2021 за №Ф-152 (а.с. 116-117), а також листа-погодження Державної служби України з питань праці (а.с. 118), відповідачем 02.04.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у КП «Надвірнянський НЦПМД» з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині проведення розрахунку при звільненні.

Направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 30.03.2021 за №2291 вручено директору КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 особисто, що підтверджується її підписом на звороті примірника направлення, який міститься у матеріалах даної справи (зв. ст. а.с. 121).

В результаті здійсненого позапланового заходу державного нагляду (контролю), відповідачем складено акт №ІФ547/532/АВ від 02.04.2021 (а.с. 122-125), який позивачем отримано цього ж дня. Відповідно до вказаного акта, відповідачем встановлено, що КП «Надвірнянськи НЦПМД» не провело виплату всіх сум, що належать ОСОБА_1 в день звільнення, чим порушено вимоги частини статті 116 КЗпП України. Крім того, актом встановлено, що ОСОБА_1 виплачена компенсація за 26 днів невикористаної ним щорічної відпустки за час роботи в КП «Надвірнянський НЦПМД». Натомість, компенсація за 184 дні не використаної ним щорічної відпустки за попередні роки йому не нарахована та не виплачена, чим порушено вимоги частини 1 статті 83 КЗпП України.

Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) підписаний директором КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Сем`янів Е.І. із зауваженнями, про що зазначено у Акті. Крім цього, 06.04.2021 на адресу Управління Держпраці надійшли зауваження до Акту (а.с. 129-132), на які 16.04.2021 Управлінням Держпраці надано відповідь (а.с. 160-164).

На підставі вищезазначеного акту відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №547/532/АВ/П від 02.04.2021, яким зобов`язано директора КП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 усунути виявлені порушення законодавства про працю у строк до 31.04.2021 та в подальшому дотримуватися вимог чинного законодавства (а.с. 47).

На переконання позивача, даний припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, і як наслідок, КП «Надвірнянський НЦПМД» з метою захисту порушеного права звернулося із позовною заявою до суду.

При розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосовує приписи законів, а також підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: Конституції України від 28.06.1996 за №254к/96-ВР, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 за №2747-IV, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 за №322-VIII, Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 за №504/96-ВР, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за №877-V та ін.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за №877-V (далі - Закон №877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 статті 2 вищезгаданого Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Главою XVIII КЗпП України врегульовано здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю. Так, статтею 259 цього Кодексу передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до якого здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб є одним з основних завдань Управління.

Відповідно до положень часини 1 статті 6 Закону №877-V, однією із підстава для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

В даному випадку підставою проведення позапланового заходу було звернення працівника ОСОБА_1 до відповідача із скаргою від 02.03.2021, в якій повідомив про порушення позивачем вимог щодо нього трудового законодавства. При цьому, позаплановий захід у позивача був погоджений листом Державної служби України з питань праці (а.с. 118).

Відповідно до наказу від 30.03.2021 за №318-Д (а.с. 120) та направлення від 30.03.2021 за №2291 (а.с. 121), які були видані на підставі звернення працівника ОСОБА_1 від 02.03.2021 за №Ф-152 (а.с. 116-117), а також листа-погодження Державної служби України з питань праці (а.с. 118), відповідачем 02.04.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у КП «Надвірнянський НЦПМД» з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині проведення розрахунку при звільненні.

Згідно положень частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Положення цих норм кореспондуються зі статтею 10 зазначеного Закону, яка визначає право суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема: внаслідок ненадання ними копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного суду від 10.05.2018 у справі №806/2127/16 (адміністративне провадження №К/9901/35465/18) та від 08.08.2018 у справі №П/811/1680/17 (адміністративне провадження №К/9901/11219/18).

Суд встановив, що директор позивача допустила інспектора праці до перевірки, що підтверджується її підписом на звороті примірника направлення від 30.03.2021 за №2291, який міститься у матеріалах даної справи (зв. ст. а.с. 121).

Частинами 6-8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

В даному випадку, суд встановив, що інспектор праці діяв у межах, визначених законодавством та ним не було здійснено процесуальних порушень під час проведення перевірки позивача.

Щодо встановлених відповідачем порушень, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці.

Згідно статті 1 Закону України «Про відпустки», державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство) (часина 1 статті 2 Закону України «Про відпустки»).

Відповідно до пункту 8 частини 7 статті 10 Закону України «Про відпустки», щорічні відпустки повної тривалості до настання шестимісячного терміну безперервної роботи у перший рік роботи на даному підприємстві за бажанням працівника надаються, зокрема, працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну основну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації.

Частиною 3 статті 24 вказаного Закону передбачено, що у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був працівником комунальної організації «Центральна районна лікарня Надвірнянського району».

Листом КП «Надвірнянський НЦПМД» від 31.10.2018 за №1 адміністрацією закладу гарантовано працевлаштування згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України в порядку переведення в КП «Надвірнянський НЦПМД» працівників структурних підрозділів ЦРЛ Надвірнянського району (а.с. 158).

01.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про прийняття його на посаду головного лікаря в порядку переведення з Надвірнянської ЦРЛ з 02.11.2018 (а.с. 149).

Наказом КП «Надвірнянський НЦПМД» №2-к від 01.11.2018 ОСОБА_1 з 02.11.2018 прийнято на посаду головного лікаря в порядку переведення з ЦРЛ Надвірнянського району (а.с. 150).

22.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про звільнення і займаної посади за пунктом 5 статті 36 КЗпП України в порядку переведення до КНП «Яремчанський ЦПМСД» (а.с. 151).

Наказом КП «Надвірнянський НЦПМД» №45-к від 22.02.2021 ОСОБА_1 звільнено за пунктом 5 статті 36 КЗпП України в порядку переведення до КНП «Яремчанський ЦПМСД» (а.с. 152). Цим наказом встановлено бухгалтерії провести повний розрахунок за 26 днів невикористаної відпустки.

Суд звертає увагу, що при звільненні ОСОБА_1 , позивачем проведено в день звільнення повний розрахунок, що підтверджується платіжним дорученням №1366, розрахунковим листом за лютий 2021, довідкою про зарплату (а.с. 59-61).

Щодо невиплати позивачем грошової компенсації за 184 дні щорічної невикористаної відпустки, суд погоджується із позивачем, що в даному випадку така компенсація має виплачуватись ЦРЛ Надвірнянського району.

Так, аналіз статті 24 Закону України «Про відпустки» дає підстави констатувати, що грошова компенсація за невикористані працівником дні щорічних відпусток повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник тільки при виявленні ним такого бажання.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 від 01.11.2018, останній просив його прийняти на посаду головного лікаря в порядку переведення з Надвірнянської ЦРЛ з 02.11.2018. Жодної згадки про грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в заяві немає.

Крім того, як слідує із довідки Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради від 28.04.2021 за №151, на рахунок позивача не була перерахована грошова компенсація за не використані дні щорічних відпусток головного лікаря ЛА ЗПСМ с. Бистриця ОСОБА_1 комунальною установою «Центральна районна лікарня Надвірнянського району» та її правонаступником комунальним некомерційним підприємством «Надвірнянська ЦРЛ» (а.с. 57).

Суд також вказує на помилковість доводів відповідача стосовно того, що позивач є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Центральної районної лікарні Надвірнянського району. Так, згідно рішення Надвірнянської районної ради від 30.05.2019 за №659-26/2019 створено комунальне некомерційне підприємство «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської районної ради, яка є правонаступником Центральної районної лікарні Надвірнянського району (а.с. 52-54).

Тобто, відповідач ототожнює дві різні юридичні особи - комунальне некомерційне підприємство «Надвірнянська ЦРЛ» і Комунальне підприємство «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради.

Крім того, як слідує із рішення Надвірнянської міської ради від 24.12.2020 за №38-3/2020 2018, Статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Надвірнянський НЦПМД» Надвірнянської міської ради не являється ні структурним підрозділом, ні правонаступником Центральної районної лікарні Надвірнянського району.

Таким чином, суд погоджується із позивачем, що при звільненні ОСОБА_1 26.02.2021, позивач провів з останнім повний розрахунок.

Водночас, суд звертає увагу, що грошову компенсацію за 184 дні невикористаної щорічної відпустки ОСОБА_1 має виплачувати комунальне некомерційне підприємство «Надвірнянська ЦРЛ» як правонаступник попереднього роботодавця ОСОБА_1 - комунальної організації «Центральна районна лікарня Надвірнянського району».

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради (вул. Федьковича, 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ) до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про скасування припису №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю - задовольнити повністю.

Скасувати припис Управління Держпраці в Івано-Франківській області №547/532/АВ/П від 02.04.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Комунального підприємства «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради (вул. Федьковича, 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ) сплачений судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.