Справа № 140/4244/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/4244/21 пров. № А/857/13132/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Смокович В.І.,

час ухвалення рішення - 28.05.2021 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 28.05.2021 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії про незастосування п. 3 ч. 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України від 17.03.2020 року № 530 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо зупинення перебігу строку звернення за призначенням пенсії за віком та скасування рішення відповідача: від 22.10.2020 року про призначення пенсії за віком з врахуванням 27 років 7 місяців з 01.10.2020 року та від 27.10.2020 року про призначення пенсії за віком з врахуванням 41 року 03 місяців 25 днів з 01.10.2020 року; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 18.04.2020 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням п. 3 ч. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.03.2020 року № 530 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 530).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухвалення його всупереч нормам матеріального права при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, просить скасувати його.

Вимоги апеляції обґрунтовує тим, що 18.04.2020 року набула права на призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058), проте через запровадження карантину та ряд поважних причин, зв`язаних з запитами пенсійного органу про уточнення її страхового стажу в липні 2020 року, перебуванням в жовтні 2020 на лікарняному від коронавірусної хвороби, із заявою про призначення пенсії до відповідача вона звернулася 13.10.2020 року. Відповідачем прийнято рішення про призначення пенсії з 01.10.2020 року, а не з 18.04.2020 року та не враховано норми Закону № 530 щодо зупинення перебігу строку звернення на час карантину.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхній відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 13.10.2020 року про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято рішення від 23.10.2020 року № 00 про призначення позивачу пенсії за віком на підставі Закону № 1058 з 01.10.2020 року. При призначенні пенсії її страховий стаж становив 27 років 7 місяців.

Згідно із рішенням відповідача від 28.10.2020 року № 00 пенсія позивача перерахована з 01.10.2020 року із урахуванням страхового стажу 41 рік 3 місяці 25 днів.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності необхідного страхового стажу.

До досягнення шістдесятирічного віку право на пенсію за віком мають жінки, зокрема, народжені з 01 січня 1960 року по 31 березня 1961 року після досягнення 59 років 6 місяців за наявності необхідного страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

З урахуванням зазначеного, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла пенсійного віку (59 років 06 місяців) 18.04.2020 року та набула права на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058.

Як установлено судом та не заперечується сторонами, на підставі заяви позивача від 13.10.2020 року про призначення пенсії за віком, відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу такої пенсії на підставі Закону № 1058 з 01.10.2020 року .

Згідно ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд першої інстанції звернув увагу, що в матеріалах справи міститься лише заява позивача від 13.10.2020 року за формою (додатком 3) Порядку № 22-1 про призначення пенсії за віком. Позивачем не доведено та в матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які письмові докази звернення до пенсійного органу із відповідною заявою раніше вказаної дати.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 29.05.2020 року позивачка надала згоду на обробку персональних даних, 15.07.2020 року написала заяву в якій просила пенсійний орган зробити запит для підтвердження її трудового стажу роботи в Луцькому районному відділі соціального забезпечення з 05 серпня 1980 року по 29 березня 1994 року та щомісячного заробітку - за період з 01 лютого 1986 року по день звільнення - по 29 березня 1994 року.

Апеляційний суд зазначає, що хоча у липні 2020 року позивачка не зверталась із заявою встановленого зразка, проте виявила намір реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що 11.03.2020 року постановою Кабінету Міністрів України № 211 установлений з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19). В подальшому карантин неодноразово продовжувався і триває донині.

17.03.2020 року набув чинності Закон № 530, відповідно до п. 3 ч. 2 Прикінцевих положень якого з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Вказані норми не визначають якісь конкретні строки, а стосуються будь-яких строків звернення за отриманням послуг, гарантованих державою, а отже, наведені положення Закону № 530 застосовуються, в тому числі, при визначенні строків призначення пенсії, встановлених Законом № 1058.

Таким чином, особам гарантовано можливість одержати пенсію, зокрема, за віком із дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, якщо заяву було подано пізніше, але дотримано строки звернення з урахуванням періоду карантину.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Приймаючи до уваги наведене, а також те, що позивач досягла пенсійного віку у квітні 2020 року під час дії встановленого в Україні карантину та запроваджених посилених протиепідемічних заходів, суд апеляційної інстанції вважає, що тримісячний строк звернення із заявою про призначення пенсії з дня досягнення пенсійного віку позивачем не пропущено та пенсія за віком повинна бути призначена з 18.04.2020 року.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією № 76 від 19.04.2021 року.

За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у сумі 1362 грн., що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 24.06.2021 року.

Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких умов, позивачу слід повернути сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 2270 грн.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 140/4244/21 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незастосування п. 3 ч. 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України від 17.03.2020 року № 530 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо зупинення перебігу строку звернення за призначенням пенсії за віком та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22.10.2020 року про призначення пенсії за віком з врахуванням 27 років 7 місяців з 01.10.2020 року та від 27.10.2020 року про призначення пенсії за віком з врахуванням 41 року 03 місяців 25 днів з 01.10.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком з 18.04.2020 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням п. 3 ч. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.03.2020 року № 530 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 530).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 25 серпня 2021 року.