Справа № 640/8639/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Київ № 640/8639/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач):

- визнати неправомірними дії відповідача щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку його пенсії з 01.10.2017;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок на виплату її пенсії за віком з 01.10.2017, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1.35%.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2019 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2014 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). У березні 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.10.2017. Вважає, що має місце порушення його конституційних прав у сфері пенсійного забезпечення, що виявилося у зменшенні при перерахунку пенсії з 01.10.2017 оцінки страхового стажу з 1,35% до 1% за кожний рік страхового стажу. Такі зміни, на переконання позивача, суперечать статті 22 Конституції України, оскільки відбулося звуження змісту та обсягу його прав, а також статті 58 Конституції України, оскільки до нього застосовано закон, який на нього не поширюється. Також позивач зазначає, що ним не пропущено строк звернення до суду, оскільки він дізнався про порушення своїх прав, отримавши у квітні 2019 року відповідь відповідача на його звернення від 06.03.2019 та в межах строку встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства Україні звернувся з цим позовом до суду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву позивача, в якому просить залишити таку без задоволення з посиланням на те, що пунктом 4-3 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII) з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, зважаючи на те, що позивачу вперше пенсію призначено до 01.10.2017, перерахунок його пенсії було здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 3764,40 грн, величина оцінки одного року дорівнює 1%, що свідчить про те, що відповідач діяв на підставі, в межах та норм та у спосіб, що передбачено нормами чинного законодавства. Крім того, відповідач зазначив про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду. З посиланням на практику Верховного Суду (постанова від 27.03.2018 у справі №695/831/16-а) відповідач зауважив, що пенсія є щомісячним платежем, а тому в разі незгоди з її розміром, мав право звернутися до суду.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

ОСОБА_1 1954 року народження перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, яку позивачу обчислено з урахуванням коефіцієнта 1,35 %.

У зв`язку із набранням чинності Законом №2148-VIII з 01.10.2017 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Не погоджуючись із тим, що відповідач під час перерахунку пенсії застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, позивач 06.03.2019 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.10.2017.

За результатами розгляду звернення позивача, відповідач листом від 26.04.2019 №88030/02 повідомив про те, що з 01.10.2017 відбулися зміни в пенсійному законодавстві, у зв`язку з чим проведено осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до Закону №1058-IV пенсій з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3764,40 грн та страхового стажу, один рік якого дорівнює 1%. З 01.10.2010 позивачу проведено перерахунок пенсії, розмір якої склав 2428,10 грн. Крім того повідомлено про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №123 "Питання проведення індексації пенсії у 2019 році" у 2019 році перерахунок пенсії згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,17%, а саме: 3764,40 грн*1.17=4404,35 грн. Відповідний розрахунок здійснений позивачу з 01.03.2019 та становить 3024,19 грн.

Вважаючи дії відповідача, які полягають у зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу протиправними, позивач звернулась до суду. Вважає, що має місце порушення його конституційних прав у сфері пенсійного забезпечення, що виявилося у зменшенні при перерахунку пенсії з 01.10.2017 оцінки страхового стажу з 1,35% до 1% за кожний рік страхового стажу.

Вирішуючи спір, Суд ураховує таке.

Спірні відносини виникли у зв`язку із перерахунком пенсії позивача на підставі Закону №2148-VIII. Як вже зазначено вище, під час перерахунку було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач вважає, що має застосовуватися величина, яка була визначена раніше, під час призначення пенсії - 1,35%.

11.10.2017 набрав чинності Закон №2148-VIII, яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом №2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З аналізу наведених норм вбачається, що на підставі зазначеного закону у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі призначення пенсії, застосовується величина 1,35%. Основоположним при вирішенні оцінки одного року страхового стажу, яка має бути застосована до пенсії позивача, є те, що оцінка 1,35 % застосовується виключно для призначення пенсій, які призначаються з 01.10.2017 по 31.12.2017, а тому, враховуючи те, що позивачу було проведено саме перерахунок раніше призначеної пенсії, показник 1,35 % не може бути застосовано для перерахунку.

Відтак, позивачу пенсію призначено у 2014 році відповідно до положень Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом №2148-VIII, у зв`язку з чим така підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При цьому, позивач посилається на те, що неконституційною є складова нової формули

перерахунку пенсій, встановлена Законом №2148-VIII, у вигляді нового коефіцієнта страхового стажу (1% замість попереднього 1,35%).

Водночас, нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, Законом №2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Суд звертає увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40грн.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України, яку позивач вважає порушеною, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Натомість жодним доказом у справі не підтверджується, що за наслідками проведеного з 01.10.2017 перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача зменшився.

Зважаючи на вищенаведене, Суд не вважає, що пункт 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV не відповідає статті 22 Конституції України. Відтак, доводи позивача про звуження його прав та погіршення становища внаслідок застосування відповідачем при обчисленні пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є безпідставними.

Посилання позивача на зворотну дію в часі пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України №1058 та у зв`язку із цим порушення статті 58 Конституції України Суд відхиляє.

Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.

Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

З огляду на вищенаведене, Суд дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відповідач діяв правомірно.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, Суд виходить із наступного.

Визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про перерахунок його пенсії у неналежному розмірі, отримавши листа відповідача від 24.04.2019, яким повідомлено позивача про те, що перерахунок його пенсії проведено із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% та відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, у зв`язку з чим, у травні 2019 року позивач звернувся до суду із цим позовом, що свідчить про дотримання встановленого законом шестимісячного строку.

При цьому, Суд відхиляє посилання відповідача на необхідність застосування у цій справі постанови Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №695/831/16-а (спір в якій стосується зупинення виплати нарахованої пенсії) оскільки правовідносини у цій справі та у справі №695/831/16-а є відмінними та мають різне правове регулювання.

Враховуючи вищенаведене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на результат судового розгляду, відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 053, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець