Справа № 520/11418/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р. № 520/11418/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГООБЛІК" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання нечинними наказу та податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство " ЕНЕРГООБЛІК" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати не чинним наказ Головного управління ДПС у Харківській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «ЕНЕРГООБЛІК» від 13.04.2021 за №2580-п; визнати не чинним податкове повідомлення - рішення від 19.05.2021 за №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані наказ та податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 12.07.2021 до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржуваний наказ та податкове повідомленн-рішення відповідача є правомірним, та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, Приватне акціонерне товариство " ЕНЕРГООБЛІК" є юридичною особою приватного права - підприємство, основними видами діяльності якого є виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації (КОД УКТ ЗЕД 26.51), оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання; установлення та монтаж машин і устатковання.

Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГООБЛІК» () з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 03.09.2018 №134/Р за період з 01.07.2019 по 31.03.2021 та від 02.07.2019 № 39/Р за період з 02.07.2019 по 31.03.2021.

За результатами проведеної перевірки, було складено акт перевірки від 28.04.2021 №7280/20-40-07-12-07/24662711, яким було встановлено порушення ПрАТ «ЕНЕРГООБЛІК», а саме: пункт 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» по експортних контрактах на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 03.09.2018 №134/Р та від 02.07.2019 №139/Р, укладених з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 19.05.2021 №2, яким на позивача накладено штраф за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на загальну суму 205964,43 грн.

Так, ПрАТ «ЕНЕРГООБЛІК», в особі директора Стеценка А.А., діючого на підставі Статуту, що іменується в подальшому «Постачальник», з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація, в особі директора Тимошенко Г.А., діючого на підставі Статуту, що іменується в подальшому «Покупець», укладено контракт на: поставку продукції виробничо-технічного призначення від 02.07.2019 №139/Р.

Згідно умов контракту Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність (поставити) продукцію виробничо-технічного призначення, а Покупець зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити. Найменування, кількість, якісні та інші характеристики продукції, її вартість зазначена в Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною діючого контракту. Загальна вартість контракту складає 1917600,00 рос. руб. Валюта контракту - рос. руб. Умови поставки - DDU (г. Бєлгород), згідно правил INCOTERMS-2000.

Контракт діє з моменту підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019, проте не закінчується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

30.12.2019 до зазначеного контракту було укладено додаткову угоду за №1, якою було визначено дату підписання зазначеного контракту 02.02.2019. Тобто дата підписання контракту є 02.02.2019.

Протягом перевіряємого періоду ПрАТ «ЕНЕРГООБЛІК», на виконання умов експортного контракту на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 02.07.2019 №139/Р, укладеного з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація, відвантажено товар «Складальнйй комплект ультразвукового лічильника рідини (УВР-011 А2.2 Ду80 Ру20 0)», код товару УКТЗЕД , «Ультразвуковий лічильник газу ГУВР-011 A2.2/Z-K», код товару УКТЗЕД , на загальну суму 1917600,00 рос. руб. (еквівалент 725025,38 грн) згідно митної декларації від 04.09.2019 № 047310 - граничний строк надходження валютної виручки 02.09.2020.

Валютна виручка за відвантажений товар по експортному контракту на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 02.07.2019 №139/Р, укладеному з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація, надійшла 27.10.2020 на валютний рахунок ПРАТ «ЕНЕРГООБЛІК» № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 14360570, на загальну суму 1917600,00 рос. руб. (еквівалент 711889,82 грн.).

Крім цього, ПрАТ «ЕНЕРГООБЛІК», в особі директора Стеценка А.А., діючого на підставі Статуту, що іменується в подальшому «Постачальник», з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація, в особі директора Тимошенко Г.А., діючого на підставі Статуту, що іменується в подальшому «Покупець», укладено контракт на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 03.09.2018 №134/Р.

Згідно умов контракту Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність (поставити) продукцію виробничо-технічного призначення, а Покупець зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити. Найменування, кількість, якісні та інші характеристики продукції, її вартість зазначена в Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною діючого контракту. Загальна вартість контракту складає 2950000,00 рос. руб. Валюта контракту - рос, руб. Умови поставки - DDU (г. Бєлгород), згідно правил INCOTERMS-2000.

Контракт діє з моменту підписання обома сторонами та діє до 31.09.2019, проте не закінчується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Валютна виручка за відвантажений товар по експортному контракту на поставку продукції виробничо-технічного призначення від 03.09.2018 №134/Р, укладеному з ООО «ПК Энергоучет», Російська Федерація, надійшла на валютний рахунок ПРАТ «ЕНЕРГООБЛІК» № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 14360570, на загальну суму 2950000,00 рос. руб. (еквівалент 1 110 975,00 грн.), в тому числі: 17.10.2019 на загальну суму 240000,00 рос. руб. (еквівалент 92632,80 грн.); 01.11.2019 на загальну суму 300000,00 рос. руб. (еквівалент 116751,00 грн.); 10.12.2019 на загальну суму 500000,00 рос. руб. (еквівалент 185865,00 грн.); 24.12.2019 на загальну суму 410000,00 рос. руб. (еквівалент 153303,10 грн.); 26.12.2019 на загальну суму 600000,00 рос. руб. (еквівалент 224442,00 грн.); 30.04.2020 на загальну суму 500000,00 рос. руб. (еквівалент 183150,00 грн.); 24.06.2020 на загальну суму 400000,00 рос. руб. (еквівалент 154832,00 грн.).

Відповідач вважає, що валютна виручка по зазначеним контрактам надійшла із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено пункт 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає, що стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно, до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019), за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані: до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідачу про вчинене правопорушення позивача стало відомо ще у березні 2020 року відповідно до відомостей, які були надіслані від Державної податкової служби України на адресу Головного управління ДПС у Харківській області.

Тобто на момент проведення перевірки минуло понад шість місяців, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про валюту і валютні операції» позбавляє можливості відповідачу нараховувати штрафні санкції.

При цьому, у ч. 10 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» зазначається, що у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Вказана норма права є загальною та відповідно передбачає такі заходи впливу передбачені Законом України «Про валюту і валютні операції» як заходи впливу у вигляді штрафних санкцій, так і заходи впливу у вигляді пені за порушення резидентом строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Контракт за №134/Р було укладено 03.09.2018, а контакт за №139/Р з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2019 було укладено 02.02.2019.

Тобто, юридичною підставою для нарахування пені контролюючим органом обрані положення ст.13 Закону України «Про валюту та валютні цінності».

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч. 1 ст. 68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Суспільні відносини з приводу приводів та підстав здійснення податкового контролю, обсягу та змісту компетенції контролюючих органів, механізму притягнення винних осіб до фінансової відповідальності з 01.01.2011 унормовані, насамперед, приписами Податкового кодексу України.

Міра юридичної відповідальності за вчинення особою протиправного діяння у формі несвоєчасного находження іноземної валюти за імпортовані товари (роботи, послуги) була запроваджена ч. 1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР, де указано, що порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого Товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частина 1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР діяла у часі до 07.02.2019, коли набрала чинності ч. 5 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 №2473-VIII.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Зі змісту наведеної норми закону слідує, що запроваджена ч. 5 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" міра юридичної відповідальності у вигляді нарахування пені може бути застосована виключно за порушення строку розрахунку, установленого саме ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", а не будь-якими іншими актами права.

Закон України "Про валюту і валютні операції" набув чинності 07.02.2019 і за правилом ст. 58 Конституції України не може мати зворотної (ретроспективної) дії у часі.

Подія ж порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» мала місце протягом періоду 02.02.2019, тобто до набрання чинності Законом України "Про валюту і валютні операції".

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч. 2 ст. 2 КАС України, а у силу ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 статті 77 КАС України у поєднанні з приписами ч. 4 ст. 9, абз. 2 ч. 2 ст. 77, частин 3 і 4 ст. 242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд зазначає, що саме лише не спростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

Так, у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення, позаяк застосування до минулих відносин та вже припинених у часі відносин нової норми права суперечить приписам ст. 58 Конституції України.

Так, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №160/9757/19, зазначено, що з 07.02.2019 введений в дію Закон №2473, який замість Закону №185 визначив можливість встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Частиною 5 статті 13 цього Закону також передбачене нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює нарахування цієї пені, є Інструкція про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7 (надалі - Інструкція №7). Підпунктом 5 пункту 10 цієї Інструкції передбачено, що у разі запровадження Національним банком заходу захисту у вигляді обов`язкового продажу частини надходжень в іноземній валюті банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог у російських рублях (незалежно від суми операції).

Таким чином, у періоді, за який відповідачем була нарахована пеня, були чинними почергово два закони: з 24.10.2018 по 06.02.2019 включно - Закон №185, з 07.02.2019 по 24.05.2019 - Закон №2473.

Відповідно, у цьому періоді змінили один одного правові режими валютного контролю та валютного нагляду. Підзаконні нормативно-правові акти, якими були врегульовані ці режими також змінилися: Інструкція №136 була чинною у період дії Закону №185, після чого з 07.02.2019 втратила чинність, як і Постанова Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 13.12.2016 №410. Також зазначено, що після 07.02.2019 пеня за порушення строків зарахування валютної виручки на підставі статті 4 Закону №185 нараховуватися не може. Що стосується нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону №2743, то воно можливо у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно саме із цією статтею. Ці строки встановлюються Національним банком України відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473 та за загальним правилом пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019р. №5, складають 365 календарних днів з дня митного оформлення продукції, що експортується. В силу приписів статті 58 Конституції України ці строки не можуть почати обраховуватися до введення в дію Закону №2473, а тому за окремими виключеннями не можуть бути порушені раніше 07.02.2020. Відтак, нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону №2743 до цієї дати неможливе. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу. Під час існування спірних правовідносин Закон №185 втратив чинність без встановлення перехідного періоду, впродовж якого передбачена ним відповідальність може бути застосована. Тому за період після 07.02.2019 нарахування пені на підставі Закону №185 є неправомірним. Припинення нарахування пені за порушення строків зарахування валютної виручки після 07.02.2019 відповідає меті зміни правового регулювання у цій сфері, якою є лібералізація валютних розрахунків. За відсутності потреби у терміновому надходженні іноземної валюти на рахунки резидентів, така пеня втрачає своє компенсаторне значення.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем не доказано правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена їх протиправність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГООБЛІК" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГООБЛІК" (вул. Мала Панасівська, буд. 1, м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання нечинними наказу та податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати не чинним наказ Головного управління ДПС у Харківській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «ЕНЕРГООБЛІК» () від 13.04.2021 №2580-п.

Визнати не чинним податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2021 №2.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГООБЛІК" () сплачену суму судового збору в розмірі 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) грн 47 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов