Справа № 160/4129/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року Справа № 160/4129/21
19 березня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 194/03-8/18 від 02.10.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1987 по 1991 роки включно, за даними довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року;
В обґрунтування позову зазначає, що з 1992 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з пільговим стажем. При цьому, при обчисленні розміру пенсії була взята для розрахунку заробітна плата за невигідні для позивача періоди роботи. Так, в період з 1987 по 1991 роки, працювала на Придніпровській залізниці, де отримувала найвигіднішу заробітну плату. У серпні 2020 року позивач отримала довідку про заробітну плату за вищевказаний період своєї роботи і подала її до територіального пенсійного фонду. Оскільки, незгодна з розміром призначеної їй пенсії, 01.10.2020 року подала до пенсійного фонду заяву про перерахунок пенсії з врахуванням для обчислення пенсії заробітної плати за період роботи з 1987 по 1991 роки. Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 194/03-8/18 від 02.10.2020 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року». Відмова в перерахунку пенсії мотивована тим, що у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.08.2020 року № 53 зазначений період не вигідний. Вказане рішення викладено абстрактно, не наведено розрахунок пенсії з врахуванням наданої позивачем довідки, а тому не можна зробити однозначний висновок чи є вказаний у довідці період вигідним або невигідним. Вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії за віком на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.08.2020 року № 53 є протиправним, та таким, що порушив конституційне право позивача на соціальний захист, а саме на пенсійне забезпечення (ст. 46 Конституції України), що є підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/4129/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4129/21. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року судом витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області докази по справі, а саме: належним чином завірені копії пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та детальну довідку розрахунку розміру пенсії, з врахуванням заробітної плати за період роботи з 1987 по 1991 роки.
Відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та з 01.06.1991 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
01.10.2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком на вид перерахунку: зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 (додано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року).
Рішенням № 194/03-8/18 від 02.10.2020 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000», оскільки у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.08.2020 року № 53 зазначений період не вигідний.

Вважаючи протиправними дії відповідача, що полягають у не перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1987 по 1991 роки включно, за даними довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини пов`язані із загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст. 9 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV позивач, як застрахована особа, має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 27 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 40 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, вищезазначена норма є диспозитивною і надає пенсіонерам право вибору різних періодів нарахування заробітної плати для обчислення пенсії на умовах, визначених чинним законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Правовідносини щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV врегульовано Порядком № 22-1.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

При виявленні бажання щодо врахування трудового стажу до 1 липня 2000 року, особа зобов`язана надати до Пенсійного органу довідку про заробітну плату до 2000 року, в якій має бути зазначено первинні документи, на підставі яких вона оформлена, та адреса, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно із ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 1 статті 43 Закону № 1058-IV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що 14.05.1991 року позивач звернулася до комісії з призначення пенсій при виконкомі Заводського району ради народних депутатів із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 01.06.1991 року, до якої долучила необхідні документи для призначення пенсії: «Представлення № 10 від 30.05.1991 року» виданого адміністрацією вагонного депо «Дніпродзержинської Придніпровської залізниці», де в розділі «Стаж роботи» у тому числі вказано період роботи з 1977 року по 30.05.1991 рік.

01.10.2020 року при зверненні до відповідача для перерахунку пенсії, позивачем було надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 за період роботи із 01.01.1987 по 31.12.1991 в АТ «Українська залізниця» Вагоне депо Кам`янське, у якій зазначено суми заробітку з січня 1987 року по грудень 1991 року. Вказано, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1987-1991 роки.

Однак, Рішенням № 194/03-8/18 від 02.10.2020 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000», оскільки у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року зазначений період не вигідний.

З огляду на вище викладені норми законодавства, суд приходить до висновку, що позивач дійсно має право для врахування при обчислені розміру його пенсії довідки про заробітну плату № 53 від 19.08.2020 року, виданої АТ «Українська залізниця» Вагоне депо Кам`янське, яка була прийнята Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі заяви позивача від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року» та 02.10.2020 року здійснено перерахунок пенсії позивача.

В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 194/03-8/18 від 02.10.2020 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року», виходячи з такого.

Судом досліджено матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , до яких відповідачем долучено інформацію про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року.

З інформації наданої відповідачем станом на 02.10.2020 року, судом встановлено, що середньомісячний заробіток становить 3722,60000 грн., пенсія позивача становить: з 01.10.2020 року - 1864,30 грн.; з 01.12.2020 року - 1921,30 грн.; з 31.05.2021 року - 2600,00 (довічно).

Отже до суду надано розрахунок пенсії з врахуванням наданої позивачем довідки.

Так, згідно вищевказаного розрахунку заробітку для обчислення «індивідуальний коефіцієнт для обчислення» становить 0,76145 розміру середньої заробітної плати в Україні, вказане призвело до зменшення розміру пенсії, як зазначив відповідач в листі «про відмову в перерахунку пенсії» від 05.10.2020 року.

Доводи відповідача, підтверджуються наявною в матеріалах справи, інформацією «перерахунок пенсії» станом на 05.10.2020 року, де середньомісячний заробіток без врахування спірного періоду (01.01.1987 по 31.12.1991 роки) становить 6388,09000 грн., пенсія позивача становить: з 01.11.2020 року - 2045,27 грн.; з 01.12.2020 року - 2049,83 грн.; з 31.05.2021 року - 2600,00 (довічно).

Таким чином, розмір пенсії при використанні заробітку для розрахунку пенсії за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року (60 календарних місяців до 01.07.2000 року, що підтверджено відповідною довідкою) зменшується, тобто сума пенсії складатиме з 01.12.2020 року 1921,30 грн. замість з 01.11.2020 року 2045,27 грн., з 01.12.2020 року 2049,83 грн.

Суд зазначає, пунктом 4 Розділу XV Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 194/03-8/18 від 02.10.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року» не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Як наслідок, і наступна похідна позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1987 по 1991 роки включно, за даними довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 19.08.2020 року не може бути задоволеною.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно рішенням № 194/03-8/18 від 02.10.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком згідно заяви від 01.10.2020 року «Заміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року», як невигідний період.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, в тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити пені дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко