Справа № 400/3693/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р. справа № 400/3693/21

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес", вул. Степова, 7,Бузьке,Вознесенський район, Миколаївська область,56541,

до відповідача:Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса), вул. Пушкінська, 15,Вознесенськ,Миколаївська область,56500,

третя особа:Миколаївський обласний центр зайнятості, вул. Нікольська, 68,Миколаїв,54001, Головне управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Прогрес» (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з нерухомого майна приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес»; зобов`язати відповідача зняти арешт з нерухомого майна, що був накладений на нерухоме майно приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №12453984 від 06.10.2009 р., виданої державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з листа приватного нотаріуса стало відомо про накладення арешту на нерухоме майно, накладеного відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження « 12453984 від 06.10.2009 р. А відповідач листом повідомив, що вирішити питання щодо зняття арешту не можливо, оскільки матеріали виконавчого провадження вже знищено, у зв`язку із закінченням терміну його зберігання. Позивач зазначив, що не зняття арешту за відсутності на теперішній час підстав, порушує його право як власника розпорядження даним майном.

Відповідач відзив на позов не надав.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач є власником нежитлової будівлі по вул. Степова, будинок 5, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а. с. 26).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №12453984 від 06.10.2009 р., виданої державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ, накладено арешт на нерухоме майно позивача.

Про арешт нерухомого майна позивач дізнався в 2020 році під час оформлення договору купівлі - продажу, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту.

Листом від 04.01.2021 р. позивачу повідомлено про виконавчі провадження з виконання виконавчого листа №1/136 від 14.03.2008 р., яке закінчено 07.09.2009 р., з виконання виконавчого напису нотаріуса №794 від 27.12.2001 р., звершеного 07.09.2009 р., а також виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1/609/06 від 31.05.2007 р., яке завершено 24.02.2009, однак матеріали даного виконавчого провадження були знищенні за строком давності. Також, зазначено, що згідно інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження не можливо встановити наявність і хід виконання виконавчого провадження №12453984, оскільки інформація взагалі відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV( в редакції, чинній на момент прийняття постанови), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 (чинний на час звернення позивача із заявою про зняття арешту), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Зважаючи на інформацію яка міститься в листі-відповіді відповідача від 04.01.2021 р., суд дійшов висновку, що відсутні будь-які документи виконавчого провадження, які б свідчили, що позивач є учасником виконавчого провадження боржником, але при цьому питання про зняття арешту з майна не було вирішено, що зумовлює необхідність зняття арешту з нерухомого майна позивача, оскільки вказані обмеження створюють перешкоди у реалізації позивачем свого права на вільне володіння та розпорядженням майном.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч.2 ст.59 Закону України № 1404).

Зазначене судове рішення ухвалюється не з підстав протиправності рішень чи дій відповідача, а з підстав неможливості поновити права позивача в інший спосіб ніж через рішення суду.

Позов задовольнити частково.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 2270 грн., що підтверджується квитанцією №26008 від 26.05.2021 р. (а. с. 1) і з урахуванням того, що вимога в якій повивачу відмовлено є похідною, судовий збір присуджуються позивачу в розмірі 2270 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" (вул. Степова, 7,Бузьке,Вознесенський район, Миколаївська область,561) до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) (вул. Пушкінська, 15,Вознесенськ,Миколаївська область,568) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Вознесенськй міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) (вул. Пушкінська, 15, Вознесенськ, Миколаївська область, 56500) зняти арешт з нерухомого майна, що був накладений на нерухоме майно приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» (вул. Степова, 7,Бузьке,Вознесенський район, Миколаївська область, 56541, ідентифікаційний код 00429111), відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №12453984 від 06.10.2009 р., виданої державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ.

3. Відмовити у задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо не зняття арешту з нерухомого майна приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) (вул. Пушкінська, 15,Вознесенськ,Миколаївська область,568) на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" в особі директора Ягодіна Василя Васильовича (вул. Степова, 7,Бузьке,Вознесенський район, Миколаївська область,561) судовий збір в розмірі 2270 грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич