Справа № 140/9314/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа №140/9314/20

провадження № К/9901/15977/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Уханенка С. А.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Кочмара В. Я., суддів: Большакової О. О., Мікули О. І.

І. Суть спору

1. У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі також - Західне міжрегіональне управління) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 27 травня 2020 року № 64-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 ".

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що починаючи з 29 грудня 2019 року обіймає посаду начальника Нововолинського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління в порядку переведення з Головного територіального управління юстиції у Волинській області зі збереженням рангу державного службовця в межах категорії "Б" посад державної служби.

Однак, наказом Західного міжрегіонального управління від 27 травня 2020 року № 64-Д на підставі статті 64, пункту 5 частини другої статті 65, пункту 2 частини першої статті 66 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 899-VIII (далі - Закон № 899-VIII) позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення вимог пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5 (далі - Типове положення).

Стверджує, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани є безпідставним, адже, за твердженням позивача, підставою ініціювання притягнення її до такої відповідальності є відсутність із боку позивача ініціювання притягнення підпорядкованих їй працівників до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вказує, що нею систематично здійснюється контроль за строками і законністю проведення виконавчих дій. При здійсненні контролю за рішеннями та діями, державних виконавців систематично проводилась вибіркова перевірка виконавчих проваджень. Так, протягом 2020 року проведено вибіркову перевірку виконавчих проваджень в частині щодо стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску; щодо стягнення штрафів за порушення митних правил; про стягнення аліментів; конфіскація майна.

Разом з цим позивач вказує, що з метою підвищення професійного рівня, недопущення порушень чинного законодавства з державними виконавцями відділу нею щотижнево проводяться оперативні наради з розгляду проблемних питань, з вивчення нормативно-правових aктiв, а також здійснюється аналіз результатів роботи відділу та планується робота державних виконавців, де основним напрямком є завершення виконавчих проваджень з обов`язковим дотриманням строків вчинення виконавчих дій, про що протягом 2020 року складено 12 протоколів оперативних нарад та проведено 3 семінарських та внутрішніх навчання.

Вважаючи, що наказ від 27 травня 2020 року № 64-Д, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про його скасування.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. З 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 обіймала посаду начальника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, а починаючи з 27 грудня 2019 року в порядку переведення, обіймає посаду начальника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління.

4. На підставі наказу Міністерства юстиції України «Про проведення позапланової цільової перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)» від 02 березня 2020 року № 506/7 у період з 10 березня 2020 року по 13 березня 2020 проведено позапланову цільову перевірку діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління (далі - ВДВС) за період роботи 2019 - 2020 роки.

5. За результатами проведення вказаної перевірки матеріалів виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у ВДВС робочою групою складено довідку від 13 березня 2020 року, в якій зафіксовано порушення державними виконавцями вимог законодавства щодо стягнення виконавчого збору на користь держави, зокрема, по виконавчих провадженнях №№ 58432603, 59469365, 59626609, 58326625, 58398460 постанови про стягнення виконавчого збору не виносились.

6. Крім того, перевіркою виконавчих проваджень про стягнення аліментів встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державними виконавцями не нараховується виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів по виконавчих провадженнях №№ 58485640, 57906740, 56673755, чим порушено вимоги абзацу другого частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, перевіркою виконавчих проваджень №№ 61045142, 61045411, 61045316, 61045883, 61015853, які перебувають на виконанні у ВДВС встановлено, що державними виконавцями у постановах про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження не зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Зазначені постанови містять лише загальний розмір витрат, який підлягає стягненню з боржника. Розрахунок витрат виконавчого провадження не здійснюється.

Разом з цим перевіркою виконавчих проваджень встановлено порушення вимог законодавства щодо накладення арешту, а саме по виконавчих провадженнях №№ 58432603, 59469365, 58327006, в порушення вимог статті 56 Закону № 1404-VIII державним виконавцем арешт на майно боржника не накладено. При цьому, згідно з матеріалів виконавчих проваджень встановлено, що за боржниками на праві власності зареєстровані транспортні засоби.

Також під час вибіркової перевірки виконавчих проваджень про стягнення аліментів виявлено випадки порушення державними виконавцями вимог частини восьмої статті 48, статті 71 Закону № 1404-VIII, абзацу третього пункту 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) в частині перевірки майнового стану боржника при наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці, накладення арештів на майно боржника, обчислення розміру заборгованості та роз`яснення стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. Вказані порушення встановлено по виконавчих провадженнях №№ 58485640, 60359809, 56673755.

Крім того, в порушення вимог Закону № 1404-VIII державними виконавцями по виконавчих провадженнях про стягнення аліментів №№ 49949565, 23764994, 53172431 не винесені відповідні постанови за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Також перевіркою встановлено, що в порушення вимог статті 13 Закону №1404-VIII державними виконавцями ВДВС у виконавчих провадженнях №№ 61345167, 57780870, 59230823 несвоєчасно або взагалі не проведено опис майна боржника.

Вибірковою перевіркою виконавчих проваджень виявлено також порушення строків перевірки майнового стану боржників, встановлених частиною восьмою статті 48 Закону № 1404-VIII. Такі порушення виявлено по виконавчих провадженнях №№ 60806582, 60783797, 60783710, 60804486, 60804627, 60778635, 60801046, 60801008, 60803169, 60776143.

7. Листом Західного міжрегіонального управління від 17 березня 2020 року № 02.2-32/20/561 ознайомлено зі змістом довідки від 13 березня 2020 року керівників органів державної виконавчої служби у Волинській області, в тому числі і ОСОБА_1 , та доручено проінформувати про проведену роботу з усунення виявлених недоліків та порушень під час проведеної перевірки, разом із наданням керівниками відділів письмових пояснень у термін до 24 березня 2020 року.

8. На виконання вказаного доручення, позивачем надіслано лист від 24 березня 2020 року та надано пояснення, в яких зазначено, що довідку від 13 березня 2020 року доведено до відома державних виконавців. З метою попередження зазначених порушень з боку інших державних виконавців та врахування у роботі і вжиття заходів розглянуто на оперативній нараді. Недоліки виявлені в ході перевірки в основному усунуті в повному обсязі, а саме: по виконавчих провадженнях №№ 61045142, 61045411, 61045316, 61045883, 61015853, 58432603, 59469365, 58327006, 61345167, 57780870, 59230823, 60783797, 60783710, 60804486, 60804627, 60778635, 60801046, 60801008, 60803169, 60776143 виявлені недоліки усунені після перевірки.

Щодо виконавчих провадженнях №№ 58432603, 59469365, 59626609, 58326625, 58398460, 58485640, 57906740, 56673755, 58485640, 60359809, 56673755, 49949565, 23764994, 53172431, виявлені порушення не підтвердились.

Разом з цим позивачем вказано, що всі зауваження вказані у довідці від 13 березня 2020 року взяті до уваги в подальшій роботі.

9. 09 квітня 2020 заступником начальника Західного міжрегіонального управління начальником Управління Ляшенком А. внесено подання № 6460/0/1-20/10-08 від 09 квітня 2020 року, в якому за неналежне виконання посадових обов`язків та за недотримання вимог пункту 9 Типового положення, просив начальника Західного міжрегіонального управління внести на розгляд дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління (далі - Дисциплінарна комісія) питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

10. Так, на підставі вказаного подання начальником Західного міжрегіонального управління видано наказ від 13 квітня 2020 року № 15, яким наказано здійснити Дисциплінарній комісії дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого нею дисциплінарного проступку.

11. Головою Дисциплінарної комісії надіслано лист від 24 квітня 2020 року, в якому запропоновано ОСОБА_1 у строк до 29 квітня 2020 року надати Дисциплінарній комісії письмові пояснення щодо обстави, які слугували підставою для порушення дисциплінарного провадження. Разом з цим повідомлено про необхідність прибути 30 квітня 2020 року для участі у засіданні дисциплінарної комісії.

12. На виконання вказаного запиту від 24 квітня 2020 року позивач надала пояснення, у яких зазначила, що виявлені в ході перевірки недоліки в роботі державних виконавців відділу, які вказано у довідці від 13 березня 2020 року усунуто в повному обсязі. Крім того, позивач просила врахувати, що її діями в роботі порушень законодавства не допущено, до своїх посадових обов`язків відноситься сумлінно та відповідально. Організація роботи відділу нею систематично координується, забезпечується виконання відділом норм законодавства, зокрема систематично проводиться як внутрішнє тематичне навчання працівників, так і регулярне підвищення кваліфікації на профільних курсах. Щодо заходів контролю за роботою державних виконавців, то позивач вказує, що нею систематично здійснюється контроль за строками і законністю проведення виконавчих дій. При здійсненні контролю за рішеннями, діями державних виконавців проводилась вибіркова перевірка виконавчих проваджень. Протягом 2020 року проведено вибіркову перевірку виконавчих проваджень в частині: щодо стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску; щодо стягнення штрафів з порушення митних правил; щодо стягнення аліментів; щодо конфіскації майна.

Крім того, позивачем вказано, що неодноразово державних виконавців попереджено про притягнення до відповідальності за порушення вимог чинного законодавства, одним із вжитих заходів реагування - часткове позбавлення преміювання. У разі якщо вказані заходи виявились безрезультатними, позивачем в 2019 році було ініційовано питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного державного виконавця, у зв`язку з порушенням Закону № 1404-VIII. Крім того, з метою недопущення виявлених порушень з боку інших державних виконавців, дані постанови за результатами проведення перевірки були розглянуті на одній із оперативних нарад.

Одночасно повідомила, що з державними виконавцями відділу щотижнево, з метою підвищення професійного рівня, недопущення порушень чинного законодавства, проводяться оперативні наради з розгляду проблемних питань, з вивчення нормативно-правових актів, здійснюється аналіз результатів роботи відділу та планується робота державних виконавців, де основним напрямком є завершення виконавчих проваджень з обов`язковим дотриманням строків вчинення виконавчих дій, про що протягом 2020 року складено 12 протоколів оперативних нарад та проведено 3 семінарських та внутрішніх навчання.

13. Наказом Західного міжрегіонального управління від 27 квітня 2020 року № 41/Д продовжено строк здійснення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 по 12 травня 2020 року.

14. Також 20 травня 2020 року позивачем подано начальнику Західного міжрегіонального управління пояснення стосовно дисциплінарного провадження, у яких позивач вказала, що питання про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності є правом керівника, а не обов`язком.

15. Відповідно до подання Дисциплінарної комісії від 12 травня 2020 року на підставі пункту 2 частини першої статті 66 Закону № 889-VIIІ рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» у зв`язку зі встановленням під час перевірки наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, а саме неналежне виконання посадових обов`язків. Враховуючи вищезазначене та у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку.

16. Наказом Західного міжрегіонального управління від 27 травня 2020 року № 64/Д накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

17. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

18. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як начальник відділу, також окремо несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності разом з працівником, яким вчинено порушення, якщо безпосередній керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих. Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 визнає той факт, що у діяльності державних виконавців відділу виявлені ряд порушень, які після проведення перевірки почали усуватись. Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного наказу від 27 травня 2020 року № 64/Д.

19. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 березня 2021 року скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та прийняв постанову, якою позов задовольнив.

20. Суд у мотивувальній частині постанови виходив з відсутності невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків та актів органів державної влади, в частині нездійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення дій державними виконавцями, оскільки жодне із положень нормативно-правових актів не визначає поняття періодичності, конкретного терміну проведення (здійснення) начальником відділу контролю за рішеннями і діями державного виконавця на предмет їх відповідності вимогам закону, окрім випадків надходження скарг від сторін виконавчого провадження, письмових доручень керівника вищого органу державної виконавчої служби, подання/надходження яких у даному випадку не було. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад самого дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VІІІ вчинення якого класифіковано позивачу оскаржуваним наказом від 27 травня 2020 року № 64/Д.

IV. Касаційне оскарження

21. Представник Західного міжрегіонального управління подав касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його постанову, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі.

Так, автор скарги наголошує на відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 3 розділу IX Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 у взаємозв`язку з пунктами 1, 6, 7 частини першої статті 8 Закону України "Про державну службу".

22. Верховний Суд ухвалою від 17 червня 2021 року відкрив касаційне провадження за скаргою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

23. Позивач подала відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

24. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Правовий статус позивача, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності врегульовано Законом 889-VІІІ, за змістом статті 61 якого обумовлено, що службова дисципліна забезпечується шляхом:

1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку;

2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України;

3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців;

4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

27. Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

28. Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 частини другої цієї ж статті визначено, що дисциплінарними проступками є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

29. Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

30. При цьому, частиною третьою статті 66 Закону № 889-VІІІ передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

31. Водночас згідно з частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

32. В силу частини першої статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

33. За правилами частини першої статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

34. За змістом статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

VI. Позиція Верховного Суду

35. Аналіз наведених норм законодавства щодо порядку притягнення державних службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки дає підстави для висновку, що дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, прийняття рішення за наслідками такого розгляду.

36. За змістом частин першої, десятої, одинадцятої статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

37. Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша, друга статті 77 Закону № 889-VIII).

38. Як встановлено судами, на підставі подання Дисциплінарної комісії від 12 травня 2020 року відповідачем видано наказ від 27 травня 2020 року № 64-Д, яким накладено на ОСОБА_1 , начальника Нововолинського міського відділу державної служби Західного міжрегіонального управління дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення під час виконання своїх посадових обов`язків вимог пункту 9 Типового положення.

39. Отже, вирішуючи питання щодо невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, слід в першу чергу виходити із того, що такі обов`язки, їх зміст і обсяг повинні бути визначені Законом та підзаконним нормативно-правовим актом.

40. При цьому, в залежності від статусу посади державної служби, слід розрізняти види посадових обов`язків. Так, остання (найнижча) ланка посадової особи державної служби у відповідному підрозділі має менший обсяг і зміст обов`язків, в їх порівнянні із керівником державної служби такого підрозділу, в якого окрім виконання обов`язків, визначених законом, додатково наявні організаційно-розпорядчі функціональні права та обов`язки, як правило пов`язані із загальним керівництвом і контролем.

41. Так, статтею 8 Закону № 899-VIII закріплені обов`язки державного службовця, зокрема: безпосереднє виконання службових обов`язків з додержанням Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки.

42. Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 9 Типового положення, яким передбачено, що начальник Відділу зобов`язаний: очолювати Відділ, здійснювати керівництво його діяльністю, організовувати роботу Відділу, представляти Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності Відділу; забезпечувати виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції; здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; вносити пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Відділу, державних виконавців та інших працівників Відділу; організовувати роботу зі службовими документами; забезпечувати і контролювати дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни; розподіляти обов`язки між працівниками Відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

43. Пунктом 3 розділу IX Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, керівник органу державної виконавчої служби, приватний виконавець за допомогою Системи здійснює контроль за:

дотриманням строків внесення виконавчих документів відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) до Системи;

дотриманням строків перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби (приватного виконавця);

законністю, своєчасністю та повнотою вчинених виконавцями виконавчих дій та винесених процесуальних рішень;

своєчасністю та повнотою внесення до Системи відомостей про вчинені виконавчі дії.

Система формує контрольні відомості, які відображають порушення строків вчинення виконавчих дій та винесення процесуальних рішень.

44. Отже, наведеними правовими нормами законодавець наділив керівника органу державної виконавчої служби та поклав на нього обов`язок здійснення контролю за дотриманням підпорядкованими державними виконавцями вимог законодавства про виконавче провадження.

45. Водночас вказані норми не встановлюють жодних обов`язкових, конкретно визначених, чітких термінів здійснення начальником державної виконавчої служби контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень на предмет їх відповідності вимогам закону.

46. Судами встановлено, що на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про проведення позапланової цільової перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)» від 02 березня 2020 року № 506/7 у період з 10 березня 2020 року по 13 березня 2020 року проведено позапланову цільову перевірку діяльності ВДВС за період роботи 2019 - 2020 роки, за результатами проведення якої встановлено порушення державними виконавцями вимог законодавства по виконавчих провадженнях.

47. При цьому після відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , нею надіслано голові Дисциплінарної комісії лист від 24 березня 2020 року та надано пояснення, в яких зазначено, що довідку від 13 березня 2020 року доведено до відома державних виконавців. З метою попередження зазначених порушень з боку інших державних виконавців та врахування у роботі і вжиття заходів розглянуто на оперативній нараді. Недоліки виявлені в ході перевірки в основному усунуті в повному обсязі, а саме: по виконавчих провадженнях №№ 61045142, 61045411, 61045316, 61045883, 61015853, 58432603, 59469365, 58327006, 61345167, 57780870, 59230823, 60783797, 60783710, 60804486, 60804627, 60778635, 60801046, 60801008, 60803169, 60776143 виявлені недоліки усунені після перевірки. Щодо виконавчих провадженнях №№ 58432603, 59469365, 59626609, 58326625, 58398460, 58485640, 57906740, 56673755, 58485640, 60359809, 56673755, 49949565, 23764994, 53172431, виявлені порушення не підтвердились. Разом з цим позивачем вказано, що всі зауваження вказані у довідці від 13 березня 2020 року взяті до уваги в подальшій роботі.

Одночасно повідомила, що з державними виконавцями відділу щотижнево, з метою підвищення професійного рівня, недопущення порушень чинного законодавства, проводяться оперативні наради з розгляду проблемних питань, з вивчення нормативно-правових актів, здійснюється аналіз результатів роботи відділу та планується робота державних виконавців, де основним напрямком є завершення виконавчих проваджень з обов`язковим дотриманням строків вчинення виконавчих дій, про що протягом 2020 року складено 12 протоколів оперативних нарад та проведено 3 семінарських та внутрішніх навчання.

48. Отже, дисциплінарний проступок у справі, що розглядається, полягає в тому, що позивач не реалізувала повноважень, передбачених статтею 74 Закону № 1404-VIII, та не здійснила перевірок виконавчих проваджень на предмет повноти та своєчасності вчинення державними виконавцями виконавчих дій.

49. Відповідно до приписів частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

50. Аналіз наведеної правової норми свідчить, що перевірка виконавчого провадження як форма контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, в обов`язковому порядку проводиться у випадку надходження скарги стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника) або в разі виявлення відповідних порушень керівником вищого органу державної виконавчої служби.

51. Проте, у спірних правовідносинах, які склались у цій справі, умови, що зобов`язують вжити, передбачених статтею 74 Закону №1404-VIII форм контролю відсутні.

52. Слід зауважити, що за приписами вказаної правової норми начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, може також з власної ініціативи провести перевірку виконавчого провадження.

53. Водночас чинним законодавством не визначено критерії чи ознаки, наявність яких вказувала б на необхідність проведення перевірки конкретного виконавчого провадження начальником органу державної виконавчої служби.

54. Для перевірки виконавчого провадження на предмет дотримання державними виконавцями вимог закону недостатньо простого аналізу змісту постанови державного виконавця з того чи іншого питання. Проте проведення повної перевірки виконавчого провадження шляхом дослідження його матеріалів щоразу як державним виконавцем складається процесуальний документ покладало б на позивача та державних виконавців надмірний тягар, що створило б реальні перешкоди для своєчасного та ефективного вчинення державними виконавцями виконавчих дій.

55. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 300/1795/19.

56. Слід зазначити, що Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також Законом № 1404-VIII встановлено кваліфікаційні вимоги до державних виконавців і гарантії їхньої незалежності.

57. Так, державним виконавцем може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту та здатний за своїми особистими і діловими якостями здійснювати повноваження державного виконавця. Державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керується принципом верховенства права та має діяти виключно відповідно до закону. Втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та інших осіб у діяльність державного виконавця, з примусового виконання рішень забороняється.

58. Таким чином, державний виконавець має володіти визначеним рівнем компетентності, що спростовує висновки відповідача про те, що всі його процесуальні рішення мають бути проконтрольовані керівником органу державної виконавчої служби.

59. Враховуючи встановлені судами обставини, що підтверджуються матеріалами справи, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, оскільки у випадку, що склався, відсутнє невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків та актів органів державної влади, в частині нездійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення дій державними виконавцями, враховуючи, що жодне із положень нормативно-правових актів не визначає поняття періодичності, конкретного терміну проведення (здійснення) начальником відділу контролю за рішеннями і діями державного виконавця на предмет їх відповідності вимогам закону, окрім випадків надходження скарг від сторін виконавчого провадження, письмових доручень керівника вищого органу державної виконавчої служби, подання/надходження яких у даному випадку не було.

60. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

61. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

62. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

63. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі № 140/9314/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

С. А. Уханенко