Справа № 160/7302/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 160/7302/20

адміністративне провадження № К/9901/30520/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Федоренком Романом Вікторовичем, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 160/7302/20 за позовом ОСОБА_2 до Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправними дії (рішення) Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення посади директора Комунального підприємства «Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, в частині допуску претендента ОСОБА_1 до участі в конкурсі

визнати протиправним та скасувати рішення Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, оформлене Протоколом № 3 від 07 травня 2020 року, в частині визнання переможцем конкурсу ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати розпорядження селищного голови - голови виконавчого комітету Криничанської селищної ради Лісового Ігоря Федоровича №82-Р від 01 червня 2020 року «Про трудові відносини з керівником комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради»;

зобов`язати Криничанську селищну раду в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради прийняти рішення про визначення переможця конкурсу, враховуючи відповідність претендентів єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, в тому числі вимоги про наявність у претендента на посаду стажу роботи на керівних посадах для закладів районного рівня - не менше 5 років;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Криничанської селищної ради в особі конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, оформлене Протоколом № 3 від 07 травня 2020 року, в частині визнання переможцем конкурсу ОСОБА_1 та розпорядження селищного голови - голови виконавчого комітету Криничанської селищної ради Лісового Ігоря Федоровича № 82-Р від 01 червня 2020 року.

У поданій касаційній скарзі адвокат третьої особи, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на ряд нормативно правових актів, фактичні обставини справи, твердження про порушення судами норм матеріального та процесуального права. Однак, це не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Скаржник у касаційній скарзі посилається, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, сформований у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 9 квітня 2019 року у справі № 9901/611/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 9901/283/19, відповідно до яких право на оскарження акту індивідуальної дії надано особі, щодо якої його прийнято або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Скасоване розпорядження від 01 червня 2020 року є актом індивідуальної дії, а позивач не є учасником даних правовідносин, тому відповідно не мав права подавати апеляційну скаргу.

У той же час адвокат третьої особи, як на підставу касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, посилався на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Проте обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення по пункту 3 частини четвертої статі 328 КАС України відсутнє.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_1 , подана адвокатом Федоренком Р.В., підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Федоренком Романом Вікторовичем, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 160/7302/20 за позовом ОСОБА_2 до Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяМ.В. Білак