Справа № 147/868/21
Суддя: Натальчук О. А.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/868/21
Провадження № 2-а/147/12/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 серпня 2021 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Долі В.В., відділення поліції №2 Гайсинського РУН ГУНП у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

12.08.2021 р. до Тростянецького районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Ларченко І.М., про визнати дій поліцейського СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Долі В.В. протиправними та скасування постанови серії БАА №797180 від 12.06.2021 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Натальчук О.А.

Ухвалою Тростянецького районного суду від 13.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 13.08.2021 р., представником позивача через систему «Електронний суд» було подано заяву про усунення недоліків та заяву про поновлення процесуального строку, яку обгрунтувала тим, що постановою серії БАА №797180 від 12.06.2021 р., яка була винесена поліцейським СРПП ВП №2 Доля В.В., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. Звертала увагу суду на те, що під час спілкування з поліцейським, позивачу не було повідомлено про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, хоча ОСОБА_1 був на місці ДТП. Про факт винесення вищезазначеної постанови він дізнався лише 09.07.2021 року під час ознайомлення з матеріалами судової справи №147/674/21. Тому, ОСОБА_1 15.07.2021 р. на ім`я начальника Гайсинського РУП у Вінницькій області було подано скаргу на постанову серії БАА №797180 від 12.06.2021 р., з вимогою про її скасування, з підстав її безпідставності та незаконності. За результатами розгляду скарги, яку було отримано 03.08.2021 р., надано відповідь від 28.07.2021 р. №3268/208/01-2021 про те, що підстав для скасування постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не має. Крім того, вказала, що у відповіді зазначено, що позивач відмовився на місці отримувати постанову, а тому дана постанова була направлена поштою, також не є достовірною інформацією, так як ОСОБА_1 не відмовлявся її отримувати та не отримував поштою.

Представник позивача просила прийняти дану заяву та визначити причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання позовної заяви поважними, поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про поновлення процесуального строку, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як убачається з матеріалів справи, представник позивача, адвокат Ларченко І.М., звернулася з даним адміністративним позовом до місцевого суду як адміністративного через систему «Електронний суд» 12.08.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Тростянецького районного суду Вінницької області, в той же час оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 12.06.2021 року.

За вимогами частини 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом з порушенням передбачених законодавством строків.

На підставі ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня з дня вручення такої постанови.

При цьому, за приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

За підсумовуючим аналізом наведеного, суддя звертає увагу на те, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Представник позивача у своїй заяві про поновлення пропущеного строку посилається на те, що про існування оскарженої постанови ОСОБА_2 дізнався лише 09.07.2021 р. під час ознайомлення з матеріалами судової справи №147/674/21, яку в подальшому оскаржив 15.07.2021 р. до Гайсинського РУП у Вінницькій області.

Разом з тим, представником позивача не надано належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише 09.07.2021 року, під час ознайомлення справи за №147/674/21. Окрім того не зазначила, яким чином вищезазначена справа відносить до даного позову та який процесуальний статус позивача у даній справі.

Відповідно до змісту пункту 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. При цьому, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Таким чином, звернувшись 15.07.2021 р. до Гайсинського РУП ГУПН у Вінницькій області зі скаргою на постанову серії БАА №797180 від 12.06.2011 р., представник позивача скористалася альтернативним способом захисту прав ОСОБА_1 на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та у подальшому звернувшись до суду, тим самим пропустивши десятиденний строк для звернення з позовом до суду.

Окрім того, суд звертає увагу, що представник позивача, є адвокатом, а тому остання обізнана з нормами чинного законодавства з приводу оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, що не позбавляло останню у визначені КАС України строки, звернутися в інтересах ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом.

Тому, відсутні підстави вважати, що наявні поважні причини пропущення позивачем процесуальних строків встановлених законом для звернення з адміністративним позовом до суду.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач ОСОБА_1 необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Сторона, яка зацікавлена в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представником позивача не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнанні неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом не встановлено обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення позивача до суду поважними, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, що в силу вимог ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Частиною 8 ст. 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 122, 118, 171, 248, 289, 294 КАС України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Долі В.В., відділення поліції №2 Гайсинського РУН ГУНП у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Натальчук