Справа № 160/17179/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

16 серпня 2021 року

Київ

справа №160/17179/20

адміністративне провадження №К/9901/25024/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного

перевіривши касаційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства фірма «Бомонд» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення,

У С Т А Н О В И В:

ПП фірма «Бомонд» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та нечинним рішення Кам`янської міської ради від 09 липня 2020 року № 1975-44/VII «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01 січня 2020 року».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі № 160/17179/20 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.

Рішення Кам`янської міської ради від 09 липня 2020 року № 1975-44/VII «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01 січня 2020 року» визнано протиправним та нечинним.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року. Також скаржник просить зупинити дію оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 липня 2021 року скаржником подано уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Касаційна скарга подана безпосередньо до Верховного Суду та зареєстрована 08 липня 2021 року, тобто подання касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року відбулось в межах строку на касаційне оскарження.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами загального позовного провадження.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із прийняттям 09 липня 2020 року на 44 сесії VII скликання Кам`янської міської ради рішення № 1975-44/VII «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01 січня 2020 року».

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України); якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави скаржник мотивує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки, а Верховним Судом не висловлена правова позиція щодо:

1. Дій державної регуляторної служби України як органу, який контролює питання Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-VI, і яка надала роз`яснення, що рішення органів місцевого самоврядування про затвердження нормативної грошової оцінки населеного пункту не є регуляторними актами в розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» за умови, якщо рішення про їх затвердження не містить інших правових норм, у тому числі, щодо встановлення базової вартості 1 кв.м. землі в грошовому еквіваленті, що не передбачено вимогами законодавства».

2. Дій Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, що є спеціальним уповноваженим органом, який має право здійснювати експертизу регуляторних актів на їх відповідність та здійснювати роз`яснення щодо встановленої базової вартості 1 кв.м. землі в грошовому еквіваленті, що не передбачено вимогами законодавства».

3. Дій Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, що є спеціальним уповноваженим органом, який має право здійснювати експертизу регуляторних актів на їх відповідність та здійснювати роз`яснення щодо правомірності застосування вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» будь-який інший державний орган таких повноважень не має, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» підготовка та подання пропозицій щодо формування та забезпечення здійснення державної регуляторної політики, прийняття відповідного рішення щодо регуляторного акту та подання роз`яснень положень законодавства про державну регуляторну політику є дискреційними повноваженнями Державної регуляторної служби України.

4. Належності нормативно-правових актів до регуляторних актів, за відсутності всіх складових притаманних регуляторним актам, оскільки регуляторним актам, необхідна сукупна наявність таких ознак: спрямування документу на регулювання господарських відносин та/або адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; встановлення, зміну чи скасування норми права; застосування неодноразово та щодо невизначеного кола осіб. Отже, лише за сукупної наявності всіх зазначених характеристик, відповідний акт є регуляторним актом та при його прийнятті уповноважений регуляторний орган повинен дотримуватись процедури, що встановлена Законом України «По засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

На думку скаржника, спірне рішення міської ради не встановлює, не змінює та не скасовує норми права, так як в результаті його прийняття жодний нормативно-правовий акт не зазнав змін. Також, відсутність повної сукупності ознак регуляторного акту, передбачених статтею 1 Закону № 1160-IV, не відносить таке рішення до регуляторного акту.

Також скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме: положення статті 3 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV. У зв`язку і чим дійшов неправомірного висновку, визнавши спірне рішення нормативно-правовим регуляторним актом та вказавши на судову практику Верховного Суду, яка висловлена у справі № 823/902/17.

Скаржник вважає, що, суд апеляційної інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду, дійшов хибного висновку про визнання спірного рішення нормативно-правовим регуляторним актом, оскільки у справі № 823/902/17 предметом спору було визнання протиправним та скасування рішення Золотоніської районної ради Черкаської області від 09 липня 2016 року № 6-8/VII «Про затвердження матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок» та визнання протиправним та скасування витягу міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші ГУ Держгеокадастру від 10 лютого 2017 року № 8-28-0.3-429/2-17 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0004, загальною площею 116706 кв.м., місце розташування: адмінмежі Кропивнянської сільської ради (за межами населеного пункту) Золотоніського району Черкаської області. Суд апеляційної інстанції не звернув увагу на той факт, що у справі оскаржувався витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а рішення районної ради, яке також оскаржувалося в цій справі, містило затверджену вартість у грошовому вираженні кожної окремої земельної ділянки, що слугувало хибним висновкам суду апеляційної інстанції, застосувавши висновки Верховного Суду у справі № 823/902/17.

Окрім того, скаржник наголошує, що така правова позиція не відповідає висновкам Верховного Суду, висловлених у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 461/8220/13-а, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/7868/13 та від 27 листопада 2018 року у справі № 826/2507/18, від 17 грудня 2019 року у справі № 1940/1662/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 161/6580/16-а, від 29 квітня 2020 року у справі № 161/6580/16-а, від 10 квітня 2020 року у справі № 615/1182/15-а, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/7868/13-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 428/7176/14-а, оскільки суд апеляційної інстанції припустився помилки визнавши спірне рішення нормативно-регуляторним актом при відсутності всіх складових притаманних регуляторним правовим актам, оскільки спірним рішенням Кам?янської міської ради не встановлювалися, не змінювалися та не скасовувалися норми права, оскільки в результаті його прийняття не зазнали змін інші нормативно-правові акти.

З вищевикладеного Верховний Суд приходить до висновку, що зазначені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про відкриття провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду справи на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Керуючись статтями 328, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства «Бомонд» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/17179/20 за позовом Приватного підприємства «Бомонд» до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечення щодо поданого до касаційної скарги клопотання про зупинення виконання судового рішення, що оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний