Справа № 380/13169/21
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

18 серпня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із вимогами:

-визнати протиправною бездіяльність Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в справі № 380/8727/20 у строк видачі документів дозвільного характеру;

-визнати продовженими до 19 серпня 2021 року дозволи на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05- 061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), 1- 11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) станом на 29 червня 2021 року - дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕОН" до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із заявою про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами до 19 серпня 2026 року;

-зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради протягом десяти робочих днів з дати набрання рішенням суду законної сили оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11- 05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), 1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1), та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» оновлені продовжені дозволи на строк до 19.08.2026 включно.

Ухвалою судді від 09.08.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

На виконання вимог зазначеної ухвали судді позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою судді від 13.08.2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.08.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

17.08.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову в справі шляхом заборони Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1; код в ) та Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» (адреса місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42; код в ) та іншим особам, які можуть діяти на їх замовлення, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 5/5а; код в ) та розміщені згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами № 1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), № 1- 11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11-05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), № 1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), № 1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), № 1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1).

Обгрунтовує вищезгадану заяву тим, що Дозволи на розміщення зовнішньої реклами №№ 1-11-05-056, 1-11-05-057, 1-11-05-058, 1-11-05-059, 1-11-05-060, 1-11-05-061, 1-11-05-062, 1-11-05-063 (додаток 2) діяли до 19 серпня 2016 року. Щодо зазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами у справі № 813/2802/16 ухвалою від 23 серпня 2016 року Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року (додаток 3), було забезпечено позов ТзОВ «ЕОН» шляхом заборони Департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1; код в ), Виконавчому комітету Львівської міської ради, Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» вчиняти дії, спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» та розміщені згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами № 1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), № 1- 11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11-05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), № 1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), № 1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), № 1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) до набрання законної сили рішенням у справі.

Незважаючи на ухвалу суду від 23.08.2016 р. про заборону демонтажу рекламних конструкцій, у ніч з 24 на 25 серпня 2016 о 00 год. 50 хвилин за вказівкою КП «Адміністративно-технічне управління» працівники ТзОВ «Благоустрій-Захід» демонтували усі вісім рекламних конструкцій, належних позивачу, що підтверджується актами проведення демонтажу спеціальних конструкцій це було встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 22 січня 2019 року у справі № 914/916/18 (залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20 травня 2019 року, відмовлено у відкритті касаційного провадження ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2019 року додатки 4-5), але досі залишається невиконаним (додаток 6) ТзОВ «ЕОН» мало отримати суму відшкодування завданої демонтажем рекламних конструкцій шкоди у розмірі 78981,82 грн., але досі не отримало.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в справі № 380/8727/20 (додаток 7), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (додаток 8), задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН», внаслідок чого 11 травня 2021 року набрало законної сили рішення суду, яким зобов`язано Департамент економічного розвитку Львівської міської ради оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), №1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) та видати Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕОН" оновлені продовжені дозволи на строк до 19.08.2021 включно.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 р. у справі № 380/8727/20, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕОН» 07 червня 2021 р. через Центр надання адміністративних послуг (вхідний номер звернення 2-46426/АП-2301) звернулось (додаток 9) до Департаменту економічного розвитку ЛМР з проханням на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 р. у справі № 380/8727/20, яке набрало законної сили 11 травня 2021 р., оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), №1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1), оригінали яких перебували і далі перебувають в Департаменті економічного розвитку ЛМР, та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» оновлені продовжені дозволи на строк до 19.08.2021 включно.

Не отримавши жодної відповіді, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕОН» 29 червня 2021 року через Центр надання адміністративних послуг (вхідний номер звернення 2-11409-23) звернулось (додаток 10) до Департаменту економічного розвитку ЛМР із заявою, в якій просило: спочатку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), №1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) на строк до 19.08.2021 включно; в подальшому після виконання п. 1 і без повернення оригіналів дозволів заявнику оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), №1-11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11- 05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), №1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), №1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), №1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» оновлені продовжені дозволи на строк до 19.08.2026 включно.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою 06 серпня 2021 року позивач не отримав відповіді і на заяву, подану 29 червня 2021 року.

Таким чином, як вказує представник позивача, ТзОВ «ЕОН» опинилось у ситуації, за якої існує реальний ризик демонтажу рекламних засобів, розміщених згідно з дозволами №№ 1-11-05-056, 1-11-05-057, 1-11-05-058, 1-11-05-059, 1-11-05-060, 1-11-05-061, 1-11-05-062, 1-11-05-063, що зумовлюється наступними факторами: департамент економічного розвитку разом з Виконавчим комітетом Львівської міської ради як другим відповідачем у справі № 380/8727/20 свідомо вчиняли дії, спрямовані на те, щоб уникнути обов`язкового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в справі № 380/8727/20; з боку Депараменту економічного розвитку ЛМР як робочого органу відсутня реакція на звернення від 07 червня 2021 р. № 2-46426/АП-2301 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 р. у справі № 380/8727/20, яке набрало законної сили 11 травня 2021 р., та на звернення від 29 червня 2021 р. № 2-11409-23 про оформлення продовжених дозволів ухиляючись від оформлення продовження дозволів до 19 серпня 2021 року і не знайшовши належних підстав для відмови в продовженні строку дії дозволів на новий період, робочий орган, разом з тим, не прийняв і рішення про продовження строку дії дозволів, як і не оформив продовжені дозволи, що може свідчити про супротив робочого органу щодо продовження строку дії дозволів, а тому невиключеним є прийняття робочим органом рішення про відмову у видачі документів дозвільного характеру із запізненням та з надуманих причин або заперечення робочого органу проти продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами у іншій формі; неправомірний демонтаж рекламних конструкцій, розміщених згідно із зазначеними дозволами на розміщення зовнішньої реклами, уже проводився раніше, внаслідок чого за рішенням Господарського суду Львівської області від 22 січня 2019 р. у справі № 914/916/18 з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та КП «АТУ» стягнуто суму відшкодування збитків у розмірі 78981,82 грн., але ТзОВ «ЕОН» досі не отримало ці кошти.

Відтак, представник позивача резюмує, що у разі проведення демонтажу рекламних конструкцій позивача для відновлення його порушених прав та інтересів на ведення підприємницької діяльності з розповсюдження реклами й отримання належного відшкодування від відповідачів за час, коли демонтовані рекламні конструкції не будуть функціонувати, необхідно буде докласти значних зусиль і витрат, а саме: замовити й оплатити послуги з відновлення такої рекламної конструкції, підключення до них електроенергії і у разі пошкодження при демонтажі послуги з ремонту цієї конструкції; провести претензійну та позовну роботу, сплатити судовий збір, представити інтереси позивача у суді, оплатити правову допомогу.

Представник позивача вважає, що існують підстави для забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Згідно ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи й заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Як установлено ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, інститут забезпечення адміністративного позову як спосіб попереднього судового захисту є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі, гарантувати ефективність захисту порушених прав чи інтересів.

Ураховуючи наведене, суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067, дозвіл це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Як передбачено п.23 Типових правил №2067, дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Відповідно до п.3 Типових правил №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Пунктом 24 цих правил визначено, що виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Таким чином, розміщення зовнішньої реклами, відповідних рекламних засобів може здійснюватися лише на підставі відповідного дозволу та в межах його строку.

Як визначено п.2.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові, затверджених рішенням виконкому Львівської міської ради від 21.05.2010 року №569, самовільно встановлений рекламний засіб рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Відповідно до пп.9.2.3 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №569, розповсюджувач зовнішньої реклами зобов`язаний демонтувати рекламний засіб, на який закінчився дозвіл/на який не був продовжений дозвіл/на який був скасований дозвіл, протягом 15 днів з дати прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 8.1.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №569 встановлено, що демонтажу, згідно з цими Правилами, підлягають самовільно встановлені рекламні засоби: а)власник яких невідомий, у тому числі у разі відсутності маркування на рекламному засобі; б)власник яких відомий, але вимоги про демонтаж не виконав. Відповідно до п.8.3 цих же Правил, демонтаж рекламних засобів проводиться власними силами оператора або на його замовлення підрядною організацією. Згідно з п.8.5 Правил, компенсація витрат оператора, який організовував демонтаж або проводив самостійно демонтаж рекламного засобу, покладається на власника (законного користувача) демонтованого рекламного засобу на підставі виставленого рахунку та акта виконаних робіт з демонтажу, які надсилаються власнику в обов`язковому порядку у п`ятиденний термін з дати демонтажу.

Таким чином, суд резюмує, що зовнішня реклама та відповідні рекламні конструкції можуть бути демонтовані (у тому числі в примусовому порядку), зокрема, в разі спливу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Суд відзначає, що дозволи, якими позивачу було надано право розміщувати зовнішню рекламу, пов`язані з предметом спору в цій справі, були видані на строк (або їх строк було продовжено) до 19.08.2021 року. Відтак, враховуючи дійсно існуючий спір між сторонами щодо строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, суд погоджується з доводами позивачів щодо можливого примусового демонтажу їхніх рекламних конструкцій після 19.08.2021 року й вчинення таких дій суд оцінює як вірогідне.

Більш того, у матеріалах справи наявні докази, які засвідчують вчинення аналогічних дій у минулому, коли в часі вирішення між сторонами подібного спору щодо права на розміщення зовнішньої реклами (адміністративна справа №813/2802/16) було здійснено примусовий демонтаж ряду рекламних конструкцій позивача. Відтак, позивач не отримав повноцінного та ефективного захисту своїх прав.

Указане підтверджує реальність окреслених вище ризиків щодо демонтажу рекламних конструкцій позивача усупереч його волі та про призведення таким чином до неефективності судового захисту при розгляді справи щодо строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а отже, слугує підтвердженням необхідності вжиття додаткових заходів для забезпечення можливості поновлення позивачем своїх прав.

У зв`язку з чим, суд погоджується з доводами позивача щодо доцільності та необхідності вжиття заходів забезпечення позову в цій справі, з виключною метою тимчасового (на час вирішення спору) гарантування незмінності існуючих правовідносин, задля ефективності правосуддя та недопущення додаткового втручання в законні права та інтереси позивача.

У цьому контексті суд також бере до уваги позицію Верховного Суду, яка була висловлена в постанові Касаційного адміністративного суду від 28.02.2019 року в справі №ЗД/813/1/18 (адміністративне провадження №К/9901/56319/18, №К/9901/56324/18), в якій Суд визнав обгрунтованим вжиття аналогічних заходів забезпечення позову за подібних обставин справи.

Правила розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №569 перебачають можливість примусового демонтажу не лише у випаду закінчення чи непродовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами (що є змістом спору в цій справі), а й у випадку зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу (пп.4.3.3 Правил) чи створення рекламними засобами аварійної ситуації, загрози життю або здоров`ю людей та/або заподіянню шкоди майну третіх осіб (пп.8.1.2 Правил).

Відтак, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та окреслити підставу, безпосередньо пов`язану з предметом цього спору.

У зв`язку з чим, подана представником позивача заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення, з урахуванням зазначених вище міркувань.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд також відзначає, що такі заходи (з урахуванням наведеного вище) будуть співмірними зі заявленими позовними вимогами, позаяк, стосуватимуться лише тих об`єктів, які пов`язані з дозволами на розміщення зовнішньої реклами, що є предметом спору в справі, а також випливатимуть саме з тих правовідносин, які є спірними.

Суд, окрім того, враховує баланс інтересів усіх зацікавлених сторін спірних правовідносин і вважає, що вжиття заходів забезпечення спору в цій справі (з урахуванням наведеного вище) не становитиме невиправданого втручання в їхні права та інтереси, а лише гарантуватиме незмінність існуючих правовідносин, які склалися між сторонами.

Окремо суд відзначає, що забезпечення позову, шляхом накладення заборони вчиняти дії, спрямовані на демонтаж відповідних рекламних конструкцій, не є вирішенням спору по суті на період до ухвалення судового рішення, а є способом його забезпечення. Указана позиція відповідає, зокрема, висновку Верховного Суду в згаданій вище постанові Касаційного адміністративного суду від 28.02.2019 року в справі №ЗД/813/1/18 (адміністративне провадження К/9901/56319/18, К/9901/56324/18). А також, у цьому контексті суд погоджується з доводами представника позивачів про те, що вжиття такого роду заходів забезпечення позову (які в частині тотожні з позовними вимогами) не суперечить актуальним нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, то суд зазначає, що ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не дає оцінки спірним діям: не оцінює ґрунтовність та підставність обставин їх вчинення, не перевіряє їх на відповідність критеріям, закріпленими у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. У даному випадку, незалежно від результатів вирішення майбутнього спору, вжиття заходів забезпечення позову до його подання не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як зупинення такої діяльності безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. При цьому, як уже зазначено вище, вжиття вказаних заходів є співмірними із заявленими вимогами, спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі та не зумовило фактичного вирішення спору по суті.

Щодо кола суб`єктів, до яких спрямовано вжиті заходи забезпечення, суд відзначає, що Департамент економічного розвитку Львівської міської ради є відповідачем у справі, а також, враховуючи Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою міської ради від 14.07.2016 року №777, виконує функції робочого органу для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, отже, звернення заходів забезпечення до нього відповідає п.2 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно ж до п.2.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №569, Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» є оператором (до компетенції якого входить, у т.ч. демонтаж рекламних конструкцій), а крім того, Правила розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №569 допускають можливість вжиття відповідних заходів й іншими особами, що зумовлює необхідність звернення заходів забезпечення до них (відповідно до п.4 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України).

Окрім цього, суд вважає також за доцільне заборонити іншим особами, які можуть діяти на замовлення, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій, розміщених згідно з дозволами розміщення зовнішньої реклами, які відносяться до предмета спору в справі.

Згідно ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Суду в справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОН» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Заборонити Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1; код в ), Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» (адреса місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42; код в ) та іншим особам, які можуть діяти на їх замовлення, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОН» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 5/5а; код в ) та розміщені згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами № 1-11-05-056 - пр. Свободи, 35 (місце № 8), № 1-11-05-057 - пр. Свободи, 31 (місце № 5), № 1- 11-05-058 - пр. Свободи, 37 (місце № 7), № 1-11-05-059 - пр. Свободи, 33 (місце № 6), № 1-11-05-060 - пр. Свободи, 27 (місце № 4), № 1-11-05-061 - пр. Свободи, 23 (місце № 3), № 1-11-05-062 - пр. Свободи, 21 (місце № 2), № 1-11-05-063 - пр. Свободи, 17 (місце №1) до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а у разі повного чи часткового задоволення позову до виконання рішення суду про повне чи часткове задоволення позову.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя Сасевич О.М.