Справа № 200/5622/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 р. Справа№200/5622/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Сафронової Ю.Л. та представників сторін:

позивача - Ростовського О.А.;

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у відмові включити до вислуги років позивачу для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року включно та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року включно;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року включно та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що квітні 2021 року звернувся до відповідача з запитом щодо урахування до вислуги років стаж роботи у державній податковій службі.

Проте, відповідач, листом від 30.04.2021 року № 3235/10/05-97-08, відмовив йому в зарахуванні до вислуги років стажу роботи на державній службі, так як п. «и» ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» дійсно передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліком посад, затверджених центральними органами виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах державної фінансової політики, але станом на теперішній час відповідні переліки посад центральними органами не розроблені.

Позивач вважає, що такою відмовою, відповідачем порушені його права щодо зарахування до вислуги років стажу роботи в органах Державної податкової служби.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що пунктом «и» ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, управлінням державної охорони України, міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджуються Головою Служби судової охорони.

Відповідач зазначив, що станом на теперішній час, відповідні переліки посад центральними органами не розроблені. Отже, відповідач вважає, що ГУ ДФС у Донецькій області не має законних підстав для зарахування до вислуги років стажу роботи позивача у державній службі.

Вказує, що органи державної влади зобов`язані діяти лише таким чином та у такий спосіб, як це прямо передбачено конституційно-правовими нормами і лише в межах закріпленої за ними компетенції. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбачений законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними і відповідно - підставою для притягнення таких суб`єктів до конституційно-правової відповідальності.

Спеціально-дозвільний принцип є необхідною передумовою забезпечення прав і свобод людини і громадянина, бо пов`язує державу та її органи правом, зобов`язуючи їх діяти у правових межах, у правових формах та правовими способами.

Отже, відповідач вважає, що ГУ ДФС у Донецькій області не має законних підстав для зарахування до вислуги років стаж роботи у державній службі.

Щодо надання пояснень відносно порушення прав позивача відповідач зазначив, що ГУ ДФС у Донецькій області у даному випадку діє відповідно Конституції України та чинного законодавства, а тому ніяких прав позивача не порушувала.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5622/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року суд вирішив замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначити підготовче засідання на 21 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі № 200/5622/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 серпня 2021 року.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 09 серпня 2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 8-12).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, , місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526 є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 23.10.2014 року № 7 (а.с. 12), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 позивач:

- з 01.04.1996 року прийнятий до Державної податкової інспекції по місту Шахтарську на посаду державного податкового інспектора відділу по роботі з юридичними особами Управління податків та зборів на період знаходження особи у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення ним 3-х років штатної одиниці відділу (наказ № 19-п від 05.04.1996 року);

- з 01.04.1996 року склав присягу державного службовця (наказ № 19-л від 05.04.1998 року);

- з 21.11.1996 року був звільнений посади, відповідно п.2 ст. 36 КЗпП України (наказ № 48-К від 21.11.1996 року);

- з 29.01.1997 року був прийнятий до Шахтарської державної податкової адміністрації на посаду державного податкового інспектора відділу організації документальних перевірок юридичних осіб Управління документальних перевірок юридичних осіб по строковому трудовому договору (наказ № 3-п від 29.01.1997 року);

- з 17.07.1997 року було присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби 3-го рангу (наказ № 43-п від 17.07.1997 року);

- з 16.12.1997 року був переведений на посаду головного державного податкового ревізора відділу організації документальних перевірок юридичних осіб Управління документальних перевірок юридичних осіб на період знаходження у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення ним 3-х років штатного робітника відділу (наказ 62-л від 15.12.1997 року);

- з 13.02.1998 року був переведений на конкурсній основі на посаду державного податкового інспектора відділу організації документальних перевірок юридичних осіб Управління документальних перевірок (наказ № 8-п від 13.02.1998 року);

- з 14.02.1998 року Шахтарська державна податкова адміністрація перейменована в Шахтарську податкову інспекцію на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 05.02.1998 року № 83/98-ВР;

- з 19.03.1998 року Шахтарська державна податкова інспекція перейменована в Шахтарську об`єднану державну податкову інспекцію (наказ № 67 від 19.03.1998 року);

- з 01.05.1998 року був переведений на посаду державного податкового інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб Управління документальних перевірок юридичних осіб (наказ № 17л від 20.05.1998 року);

- з 01.05.1998 року був переведений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 6 років штатного працівника відділу (наказ № 17л від 20.05.1998 року);

- з 27.03.2000 року переведений на посаду державного податкового інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб Управління документальних перевірок юридичних осіб (наказ № 16-а від 27.03.2000 року);

- з 01.06.2000 року переведений на посаду державного податкового інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб з функціями відшкодування податку на додану вартість Управління документальних перевірок юридичних осіб (наказ № 25-л від 01.06.2000 року);

- з 17.07.2000 року присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби 2-го рангу (наказ № 32-л від 17.07.2000 року);

- з 01.05.2001 року Управління документальних перевірок юридичних осіб перейменоване в Управління податкового аудиту (наказ № 78 від 06.05.2001 року);

- з 01.05.2001 року Відділ документальних перевірок з функціями відшкодування податку на додану вартість перейменоване в відділ документальних перевірок (наказ № 78 від 06.05.2001 року);

- з 01.01.2002 року відділ документальних перевірок перейменовано в відділ документальних перевірок СПД юридичних осіб (наказ № 4 від 04.01.2002 року);

- з 01.01.2002 року Управління податкового аудиту перейменоване в управління податкового аудиту та валютного контролю (наказ № 4 від 04.01.2002 року);

- з 31.03.2003 року був звільнений з посади за п.5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переводом в міліцію головний відділ податкової міліції(наказ № 27л від 01.04.2003 року);

- з 01.04.2008 року був прийнятий на службу в органи податкової міліції ГНА в Донецькій області (наказ № 117-о від 28.03.2003 року) (а.с. 13-22).

28.04.2021 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області з листом, де просив надати інформацію про те чи були зараховані до його вислуги років стаж роботи на державній службі у період з 01.04.1996 року по 01.03.2003 року відповідно до пункту «и» статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членів їхній сімей».

У разі неврахування зазначеного періоду до вислуги років просив вжити відповідні заходи по усуненню порушення права, включивши до його вислуги років у календарному обчисленні стаж роботи на посадах: Державний податковий інспектор відділу по роботі з юридичними особами управління податків та зборів ДПІ по м. Шахтарську; Державний податковий ревізор-інспектор відділу організації документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок ДПІ в м. Шахтарську; Головний державний податковий ревізор-інспектор відділу організації документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок ДПА в м. Шахтарську; Головний державний податковий ревізор-інспектор відділу організації документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок ДПІ в м. Шахтарську; Головний державний податковий ревізор-інспектор відділу організації документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок Шахтарської об`єднаної державної податкової інспекції; Головний державний податковий ревізор-інспектор відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб Шахтарської ОДПІ; державний податковий інспектор відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок Шахтарської ОДПІ; державний податковий інспектор відділу документальних перевірок з функціями відшкодування податку на додану вартість управління документальних перевірок юридичних осіб Шахтарської ОДПІ; державний податковий інспектор відділу документальних перевірок управління податкового аудиту Шахтарської ОДПІ; державний податковий інспектор відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Шахтарської ОДПІ (а.с. 30).

На звернення позивача, Головне управління ДФС у Донецькій області, листом № 3235/10/05-97-08 від 30 квітня 2021 року повідомило позивача про те, що не має законних підстав для зарахування до вислуги стаж роботи у державній службі, оскільки пункт «и» 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» дійсно передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліком посад, затверджених центральними органами виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах державної фінансової політики, але станом на теперішній час відповідні переліки посад центральними органами не розроблені (а.с. 23).

Отже, спірним питання даної справи є правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до вислуги років позивачу стажу роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки суд розглядає спір, щодо зарахування до вислуги років в органах Державної податкової служби в період з 12 січня 1999 року по 14 жовтня 2003 року, то вважає за доцільне посилання на правові акти, які діяли в часі саме на цей момент.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року.

Відповідно до пункту "и" статті 17 цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема статтею 17-1, передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до вимог абзацу 12 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 1 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про державну службу" посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Законом України "Про державну податкову службу в Україні" № 509-XII від 4 грудня 1990 року передбачено, що органи державної податкової служби є органами державної виконавчої влади, вони виконують державні функції і посадові особи цих органів мають повноваження встановлені цим законом, до функції цих органів належить практичне виконання завдань і функцій держави, на посадових осіб цих органів покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень і на них покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 3 травня 1994 року, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників ДПА, які не мають спеціальних звань.

Враховуючи викладене, посадові особи податкових органів є державними службовцями і відповідно до цього мають право на призначення пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Зазначеним законом не встановлено вичерпного переліку посад, які відносяться до посад державних службовців та яким призначається пенсія на умовах цієї статті.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.03.2014 року у справі № 2а-907/12/1370.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що відсутній затверджений перелік посад в органах державної податкової служби України, що позбавляє позивача права на зарахування спірного періоду до вислуги років, оскільки Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачені для військовослужбовців гарантії щодо формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії.

Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад.

У свою чергу, принцип юридичної визначеності не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Оскаржувана відмова відповідача не відповідає зазначеним у частині 3 статті 2 КАС України вимогам, оскільки є необґрунтованою, вчиненою не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у відмові включити до вислуги років позивачу для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року включно та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року включно.

Суд зазначає, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

У даних спірних правовідносинах мала місце не бездіяльність уповноваженого органу відповідача, а його дії, які виразились у відмові включити до вислуги років позивачу для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року, викладеній у листі відповідача.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити адміністративний позов, шляхом визнання протиправними дій відповідача, які виразились у відмові включити до вислуги років позивачу для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року протиправною, а також зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державну службу", "Про державну податкову службу в Україні", Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області, які виразились у відмові включити до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби 01 квітня 1996 року по 21 листопада 1996 року та з 29 січня 1997 року по 31 березня 2003 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526).

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 09 серпня 2021 року.

Повне судове рішення складене 17 серпня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч