Справа № 805/1516/17-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 р. Справа№805/1516/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у списанні податкового боргу, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Донецьк-Авто» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у списанні податкового боргу та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу позивача в сумі 257 019,87 грн (позовні вимоги викладено з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20 листопада 2017 року а. с. 156, т. 1).

Позовні вимоги вмотивовано наявністю безнадійного податкового боргу зі сплати орендної плати за землю за червень-грудень 2014 року, який виник внаслідок обставин непереборної сили втрати контролю над майном більшості відокремлених підрозділів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, що засвідчено сертифікатом Торгово-промислової палати України від 12 листопада 2014 року № 1502.

24 квітня 2017 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву, які містять аналогічні обґрунтування тим, що наведені в листі Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 грудня 2016 року № 19887710/05-15-17-012 про відмову у списанні безнадійного податкового боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 805/1516/17-а судові рішення попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року справу прийнято до провадження суддею Льговською Ю.М., вирішено проводити розгляд справи за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року заяву Головного управління ДФС у Донецькій області про процесуальне правонаступництво задоволено. Замінено відповідачів Державну податкову інспекцію у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, Головне управління ДФС у Донецькій області їх правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області.

Разом з тим на виконання Указу Президента України «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» від 08 листопада 2019 року № 837/2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання територіальних органів державної податкової служби» від 30 вересня 2020 року № 893 (далі - постанова № 893), якою постановлено ліквідувати як юридичних осіб публічного права територіальні органи Державної податкової служби та утворити їх як відокремлені підрозділи.

Абзацом 3 пункту 2 вказаної постанови визначено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

30 вересня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про створення відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Донецькій області, 20 жовтня 2020 року - запис про припинення юридичної особи - Головного управління ДПС у Донецькій області в результаті її ліквідації (на сьогоднішній день знаходиться в стані припинення).

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Донецькій області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12 листопада 2020 року № 643, воно є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, та є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Донецькій області ().

Наказом Державної податкової служби України «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24 грудня 2020 року № 755 вирішено розпочати з 01 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30 вересня 2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.

Отже, факт фактичного адміністративного правонаступництва є таким, що відбувся, а повноваження і функції юридичної особи - Головного управління ДПС у Донецькій області () передано новоутвореному відокремленому підрозділу, а тому слід здійснити процесуальне правонаступництво на підставі статті 52 КАС України.

17 грудня 2020 року позивачем надано письмові пояснення щодо обставин, викладених у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року, де викладена аналогічна позиція тієї, що наведена у позові.

20 січня 2021 року відповідачем надано письмові пояснення щодо обставин, викладених у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року, де, окрім доводів, наведених у запереченнях від 24 квітня 2017 року, зазначено, що сертифікат не засвідчує обставини на майбутнє, а дія статті 101 ПК України зупинена відносно позивача як особи, яка зареєстрована на тимчасово окупованій території.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» на момент виникнення спору перебувало на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань товариство має відокремлені підрозділи, частина яких знаходиться на території, непідконтрольній владі.

Згідно з податковими деклараціями з плати за землю (орендна плата Краматорської міської ради) за 2014 2015 роки позивачем задеклароване податкове зобов`язання за 2014 рік із розрахунку 36 717,13 грн/місяць у сумі 440 605,52 грн та за 2015 рік у сумі 550 756,90 грн, що сумарно становить 991 362,42 грн.

В 2014 році позивачем частково сплачено зобов`язання за 2014 рік у сумі 184 668, 49 грн (січень травень 2014 року).

Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області листом від 03 жовтня 2016 року № 14471/10/05-15-17-012 повідомила позивача, що станом на 30 вересня 2016 року позивач має податковий борг у сумі 806 693,93 грн (991 362,42 грн - 184 668, 49 грн), у тому числі орендна плата з юридичних осіб у сумі 806 693,93 грн, який виник з 30 серпня 2014 року внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених платником.

15 листопада 2016 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою про списання безнадійного податкового боргу в сумі 806 693,93 грн, надавши сертифікат (висновок) Торгівельно-промислової палати України від 12 листопада 2014 року № 1502 про настання обставин непереборної сили.

Вказаним сертифікатом засвідчено настання обставин непереборної сили з 02 травня 2014 року при здійсненні господарської діяльності позивачем на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Додатково під час розгляду справи судом позивачем надано докази реєстрації кримінальних проваджень щодо незаконного заволодіння майном відокремлених підрозділів, розташованих на території проведення антитерористичної операції.

Листом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 грудня 2016 року № 19887710/05-15-17-012 відмовлено у списанні безнадійного податкового боргу у зв`язку з тим, що посилання в сертифікаті на пункти 100.4, 100.5 статті 100 Податкового кодексу України не є свідченням настання обставин непереборної сили для позивача в частині, яка стосується виконання зобов`язань зі сплати податків та обов`язкових платежів; вказані норми регламентують підстави для надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу, а тому позивачем не надано документів на підтвердження боргу як безнадійного.

21 червня 2017 року позивач подав до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю за 2014 2015 року, відповідно до яких податкові зобов`язання за 2015 рік підлягають зменшенню до 550 756, 90 грн та орендна плата за червень грудень 2014 року підлягає зменшенню до 257 019,87 грн.

З огляду на подання уточнюючих податкових декларації позивачем зменшено розмір позовних вимог, які таким чином стосуються списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за червень грудень 2014 року в сумі 257 019,87 грн.

Листом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 31 жовтня 2017 року № 7607/10/05-15-08 відмовлено у прийнятті уточнюючої декларації лише за 2014 рік (у зв`язку з пропуском строку для подання). Також повідомлено, що станом на 31 жовтня 2017 року за позивачем рахується недоїмка з орендної плати за землю в сумі 255 937,03 грн, залишок несплаченої пені у сумі 296 370,14 грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що грошові зобов`язання з орендної плати за червень грудень 2014 року у розмірі 257 019,87 грн у встановлений ПК України строк позивачем не сплачено, а тому набули статусу податкового боргу.

За наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний. Статтею 101 ПК України врегульовано списання безнадійного податкового боргу.

Доводи відповідача щодо зупинення дії статті 101 ПК України відносно позивача на підставі пункту 38.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Прикінцеві та перехідні положення» ПК України не приймають судом до уваги, оскільки ця норма набула чинності з 01 січня 2017 року у зв`язку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», а спірні відносини виникли до набуття чинності цією нормою (заява про списання безнадійного податкового борг подана позивачем 15 листопада 2016 року).

За змістом пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

У пункті 101.2 вказаної статті наведено перелік ознак, що дозволяють розмежувати податковий борг від безнадійного податкового боргу.

Так, під терміном «безнадійний» розуміється, окрім іншого, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (підпункт 101.2.4).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави стверджувати, що безнадійним визнається податковий борг, який, окрім іншого, виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов`язань.

Відповідно до статті 101 ПК України розроблено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577 (далі Порядок № 577).

Факт непереборної сили, зокрема, настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України підтверджується Торгово-промисловою палатою України (абзаци 9, 10 пункту 2.1 Порядку № 577).

Підпунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 577 передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За змістом підпункту 4 пункту 2.1 розділу II Порядку № 577 такими документами є рішення органів, уповноважених підтверджувати факти непереборної сили, зокрема, сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином, податковий борг може бути списаний податковим органом за результатами оцінки відповідної заяви платника податків та доданих документів на підтвердження таких обставин.

За правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16-а, від 12 листопада 2020 року у справі № 805/1516/17-а, від 06 квітня 2021 року у справі № 805/696/18-а, сам факт наявності у позивача такого сертифікату не є безумовною підставою для визнання податкового боргу безнадійним та його списання податковим органом. Для визнання податкового боргу безнадійним має бути встановлений (доведений) причинно-наслідковий зв`язок між виникненням податкового боргу платника та форс-мажорними обставинами. При цьому платник податку не обмежений у доказах, які він може долучити до заяви про списання безнадійного податкового боргу на підтвердження наявності обставин форс-мажору. Встановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу, тобто визнання його безнадійним, є компетенцією суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду заяви платника податків. У разі звернення платника податку до податкового органу із заявою щодо списання безнадійного податкового боргу необхідно у кожному конкретному випадку досліджувати вплив наявності обставин непереборної сили, засвідчених відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання та на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами.

За результатами оцінки заяви позивача відмова у визнанні боргу безнадійним вмотивована відповідачем тим, що посилання в сертифікаті на пункти 100.4, 100.5 статті 100 ПК України не є свідченням настання обставин непереборної сили для позивача в частині, яка стосується виконання зобов`язань зі сплати податків та обов`язкових платежів; вказані норми регламентують підстави для надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу, а тому сертифікат не визнано в якості документів, який підтверджує борг як безнадійний.

Ці доводи відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили окремо за кожною статтею ПК України. Крім того, визначальним у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання, що має бути оцінено суб`єктом владних повноважень у кожному конкретному випадку при зверненні суб`єктів господарювання з відповідною заявою.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 805/2342/16-а.

Судом встановлено, що сертифікатом Торгівельно-промислової палати України від 12 листопада 2014 року № 1502 засвідчено настання обставин непереборної сили з 02 травня 2014 року при здійсненні господарської діяльності позивачем на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Обставинами непереборної сили визнано проведення антитерористичної операції на сході України, зокрема в Донецькій області, на території якої позивач здійснює основну господарську діяльність, в ході проведення якої виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки, окрім іншого, незаконного заволодіння транспортними засобами, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування зазначеною територією.

Позивачем надано суду додаткові документи, які підтверджують відкриття кримінальних проваджень за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами відокремлених підрозділів товариства, розташованих у місті Горлівка, Донецьк, Слов`янськ, які відбулись 02 травня та 05 травня 2014 року, з 22 квітня 2014 року до 17 жовтня 2014 року (а. с. 43 46).

Враховуючи, що сертифікатом засвідчено вплив наведених обставин на здійснення господарської діяльності позивачем на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу, що є підставою для визнання його безнадійним.

На підставі викладеного позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у списанні податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 805/385/17-а викладена правова позиція, що сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до Торгівельно-промислової палати України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

З огляду на цю позицію сертифікатом Торгівельно-промислової палати України від 12 листопада 2014 року № 1502 засвідчено період дії обставин непереборної сили з 02 травня 2014 року по 12 листопада 2014 року. Оскільки сертифікат охоплює листопад місяць, а орендна плата визначається помісячно, то визнанню безнадійним підлягає борг за період з 01 червня по 30 листопада 2014 року.

Борг з орендної плати за грудень 2014 року у розмірі 36 717,13 грн/місяць наданими доказами не охоплюється.

Тому вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу позивача підлягають задоволенню в сумі 219 219, 90 грн (255 937,03 грн-36 717,13 грн). В іншій частині слід відмовити у позові.

При визначенні суми суд виходив з даних відповідача, які наведено в листі Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 31 жовтня 2017 року № 7607/10/05-15-08, оскільки позивачеві відмовлено у прийнятті уточнюючої декларації за 2014 рік (у зв`язку з пропуском строку для подання).

Слід також зазначити, що у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 805/696/18-а Верховним Судом окреслено, що повноваження про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу не є дискреційними.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 13 700,41 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 439 від 30 березня 2017 року, виходячи із суми до зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до речення 1 частини першої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору, виходячи із суми позову на день прийняття рішення, покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Замінити відповідача Головне управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187, місцезнаходження: вул. Італійська (Центральний район), буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515).

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у списанні податкового боргу, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо відмови у списанні податкового боргу Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» у розмірі 219 219, 90 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187, місцезнаходження: вул. Італійська (Центральний район), буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» (; місцезнаходження: проспект Ілліча, буд. 95-а, м. Донецьк, 83059; адреса для листування: вул. Захисників України, 4, м. Покровськ, Донецька обл., 85300) в сумі 219 219, 90 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187, місцезнаходження: вул. Італійська (Центральний район), буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) на користь Публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» (; місцезнаходження: проспект Ілліча, буд. 95-а, м. Донецьк, 83059; адреса для листування: вул. Захисників України, 4, м. Покровськ, Донецька обл., 85300) судовий збір в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 серпня 2021 року.

Суддя Ю.М. Льговська