Справа № 520/11453/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 серпня 2021 року № 520/11453/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.06.2021 року №77;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у порядку п. 7-1 розділу ХV Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 08.07.2011 р. №3668-VІ у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.06.2021 року №77 є протиправним та таким, що порушує її права, а відтак підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню. Також представником відповідача вказано, що з 01.04.2021 року органи Пенсійного фонду України при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій застосовують принцип екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України». Представником відповідача вказано, що виплата спірної грошової допомоги здійснюється за умови, що особа працює на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах. При цьому, при визначенні права позивача на пенсію за вислугу років, як викладачу музичної школи необхідно визначити за установчими документами до якого навчального закладу належить зазначена школа (загальноосвітнього або позашкільного). В разі якщо музична школа належить до загальноосвітнього навчального закладу робота на посаді викладача зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, а в разі якщо музична школа належить до позашкільного навчального закладу, роботу на посаді викладача в цьому закладі можливо зарахувати тільки по 31.12.1991 (за нормами законодавства, що діяло раніше). За таких обставин не вбачаються правові підстави для допризначення та виплати позивачу грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній установчий документ навчального закладу.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню. Також представником відповідача наведено доводи щодо заперечень аналогічні доводам Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням пенсійного віку з 13.05.2021 року було призначено пенсію.

Як встановлено судом, 31.05.2021 року позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про допризначення пенсії у зв`язку з поданням документів.

Під час розгляду справи встановлено, що зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.06.2021 року №77 відмовлено ОСОБА_1 і допризначенні пенсії стосовно призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону, оскільки відсутній установчий документ навчального закладу.

При цьому, зі змісту зазначеного рішення вбачається, що до заяви від 31.05.2021 гр. ОСОБА_1 додала довідку про роботу від 28.05.2021 №31 Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу "Дитяча музична школа №9 ім. В.І.Сокальського". Згідно уточнюючої довідки про роботу гр. ОСОБА_1 працювала на посаді викладача класу фортепіано з 01.09.1985 року і по теперішній час. Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону (зі змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати. Згідно з цим Порядком до страхового стажу, що надає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи, в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Право на вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я, соціального захисту визначається згідно із Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436). Вищевказаним Переліком у розділі 1 «Освіта» передбачено, зокрема, посади викладачів у загальноосвітніх закладах, військових загальноосвітніх закладах, музичних і художніх школах. Посади викладачів, які працюють у позашкільних навчальних закладах, у вказаному Переліку не передбачено. Статтею 22 Закону передбачено, що заклади освіти діють на підставі власних установчих документів, що затверджуються їх засновниками відповідно до законодавства. Згідно з п.3 Примітки до переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років. В Переліку закладів, організацій та посад робота в яких давала право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від17.12.1959 №1397, в розділі 1 «Учбові заклади і дитячі установи" були передбачені посади викладачів у середніх музичних школах, музичних школах-семирічках, школах музичних вихованців. Отже, вказано, що при визначенні права на пенсію особи за вислугу років, як викладачу музичної школи необхідно спочатку визначити за установчими документами до якого навчального закладу належить зазначена школа (загальноосвітнього або позашкільного). В разі якщо музична школа належить до загальноосвітнього навчального закладу робота на посаді викладача зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, а в разі якщо музична школа належить до позашкільного навчального закладу, роботу на посаді викладача в цьому закладі можливо зарахувати тільки по 31.12.1991 (за нормами законодавства, що діяло раніше).

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідно до норм діючого законодавства вона має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що пов`язується із наявністю необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності. При цьому, позивачем вказано на помилковість доводів представника відповідача щодо відсутності у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.19993 року №909, такого загальноосвітнього навчального закладу як музична дитяча музична школа.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами ст.46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Згідно з п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевикладеного суд зазначає, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії по віку.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.03.2019 року по справі №127/9277/17.

Відповідно до п.п. 1.6 та 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із п.2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу пенсія призначена з 13.05.2021 року.

Водночас, після звернення позивача із відповідною заявою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було прийнято рішення від 02.06.2021 року №77 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із посиланням на відсутність установчих документів навчального закладу. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436), у розділі 1 «Освіта» передбачено, зокрема, посади викладачів у загальноосвітніх закладах, військових загальноосвітніх закладах, музичних і художніх школах, а посади викладів, які працюють у позашкільних навчальних закладах не передбачено.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п.п. 5, 6, 7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно із п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі - Постанова №909) в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення «Загальноосвітні навчальні заклади» та «Позашкільні навчальні заклади», а в частині «Найменування посад» містить зазначення учителі, заступники з навчально-виховної роботи та, відповідно, завідуючі відділами.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що з аналізу наведених норм законодавства слід дійти висновку про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.02.2019 року у справі №462/5636/16-а.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач з 06.09.1982 року безперервно працювала в дитячій музичній школі №14 м. Харків, з 01.09.1985 року в Дитячій музичній школі №9 ім. В.І. Сокальського на посаді викладача класу фортепіано, де працює по теперішній час з кваліфікацією педагог-методист вищої категорії.

Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією довідки №31 від 28.05.2021 року.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії статуту Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа №9 ім. В.І. Сокальського», в редакції від 29.05.2018 року, вбачається, що зазначена установа належить до системи позашкільної освіти та є початковою ланкою мистецької освіти.

Суд зазначає, що Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 № 1436) визначено, що заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Дорученням № 397/21 дію Переліку № 909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Однак таке доручення було прийнято 06.01.1995, тобто до внесення постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 № 1436 змін у Перелік № 909, редакцією якого не було окремо виділено позашкільні навчальні заклади і посади, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, Доручення № 397/21 не поширює свою дію на Перелік № 909 (у редакції, чинній після внесення змін Постановою Кабінету міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436). Водночас, при внесенні змін у зазначений Перелік, зміст Доручення № 397/21 Кабінетом Міністрів України не був урахований.

Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 у справі № 419/794/15 висловив позицію, що наявність Доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивачки на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Водночас, Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 року по справі №756/9879/16-а викладено висновок стосовно того, що Верховний Суд України при ухвалені постанови не врахував та не проаналізував положення Закону України «Про освіту» (далі - Закон №1060-XII), Закону України «Про позашкільну освіту» (далі - Закон № 1841-III), Переліків №963, № 433, які поряд із наведеними нормативно-правовими актами також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років.

Отже, відповідно до положень ст. 28 Закону № 1060-XII система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно із приписами ст. 29 Закону № 1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1841-III та п. 6 Переліку № 433 до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Статтею 21 Закону № 1841-III передбачено право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у постанові від 26.03.2019 у справі №484/211/17 при розгляді подібних правовідносин Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15 і дійшов наступних висновків: «Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.».

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.01.2020 року №756/9879/16-а.

Зі змісту наданого до суду відзиву на позов судом встановлено доводи та посилання представника відповідача на позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а та ухвалі від 31.07.2017 року по справі №442/7963/16-а, але від позиції у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а Верховний Суд відступив у рішенні від 26.03.2019 у справі №484/211/17.

Відтак, з огляду на обставини того, що позивач у цій справі працювала та на даний час працює викладачем класу фортепіано у Дитячій музичній школі №9 ім. В.І. Сокальського та має педагогічний стаж понад 30 років, зважаючи на правовий висновок Верховного Суду у справі №484/211/17, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги при виході на пенсію, яка передбачена п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.06.2021 року №77.

Водночас, з огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав останнього є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у порядку п. 7-1 розділу ХV Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 08.07.2011 р. №3668-VІ у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, 73005) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.06.2021 року №77.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у порядку п. 7-1 розділу ХV Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 08.07.2011 р. №3668-VІ у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, 73005, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.