Справа № 380/6759/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6759/20 пров. № А/857/12371/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Вовка А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тодоровича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення - 06.05.2021 року, 14:28 год.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 24.05.2021 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (далі - відповідач) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача, які полягають у не виплаті страхових виплат з 1962 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману різницю щомісячної страхової виплати з 01.04.2001 року по день звернення із даним позовом до суду, з врахуванням отримання ним професійного захворювання по Шахті № 1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з 29.01.1951 року працював у шкідливих умовах на різних посадах (буровий робітник, змінний майстер, моторист, буровий майстер, електрослюсар, промивщик пневмоломів гірного цеху, машиніст компресорів, тощо) у різних підприємствах та установах гірничої промисловості. З 16.10.1954 року позивач працював в шкідливих умовах на різних посадах на шахті № 1 Червоноградська по 23.01.1959 року, а згодом знову з 1.08.1959 року по 24.11.1988 року. Актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при забузькому соцзабезі Львівської області позивачу встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40 % та професійної у розмірі 60 % та встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання. Ураховуючи викладене, відповідач не сплачує на користь позивача доплати до щомісячної страхової виплати з врахуванням отримання ним професійного захворювання на Шахті № 1 Червоноградська , що було встановлено вищезазначеним актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою його позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 29.01.1951 року позивач працював на різних посадах (буровий робітник, змінний майстер, моторист, буровий майстер, електрослюсар, промивщик пневмоломів гірного цеху, машиніст компресорів тощо) у різних підприємствах та установах гірничої промисловості.

З 16.10.1954 року по 23.01.1959 року, та з 01.08.1959 року по 24.11.1988 року позивач працював на шкідливих умовах на різних посадах на шахті № 1 Червоноградська.

Актом огляду від 16.04.1962 року № 80/5 Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області позивачу встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40 % і професійної - у розмірі 60 % та встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

Рішенням Червоноградського міського народного суду від 25.04.1985 року, яке залишено без змін ухвалою Львівського обласного суду від 30.05.1985 року в задоволенні позову позивача до шахти ім. Лопатіна виробничого об`єднання «Укрзахідвуггілля» про стягнення доплати відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У вказаному рішенні судом зазначено наступне: «Що стосується позовних вимог позивача до шахти ім. Лопатіна, то вони до задоволення не підлягають, оскільки вини адміністрації шахти до захворювання позивача суд не вбачає, оскільки останній перебував у трудових відносинах з шахтою на час втрати працездатності лише 6 місяців. За такий короткий час умови праці не могли привести до його захворювання».

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.05.1998 року по справі № 2-109 1998 р, позов позивача до ВАТ фірми «Прибужжя» про перерахунок і стягнення відшкодування шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я, позов задоволено частково: стягнуто з фірми «Прибужжя» у користь позивача за період з 01.12.1992 року по 01.06.1998 року одноразово відшкодування шкоди 2712, 70 грн., а починаючи з 01.06.1998 року і пожиттєво стягувати щомісячно 95, 58 грн., з врахуванням підвищення заробітної плати працівникам фірми «Прибужжя».

На підставі поданих документів ВАТ «Прибужжя» згідно з постановою Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.05.2001 року за № 484, позивачу продовжено раніше призначену страхову виплату втраченого заробітку у зв`язку з професійним захворюванням та надалі здійснюються страхові виплати втраченого заробітку.

Сторонами не заперечується, що відповідачем позивачу з 01.04.2001 року здійснюються щомісячні страхові виплати втраченого заробітку у зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку міжрайонної обласної ЛТЕК від 28.11.1985 року № 399 на підставі поданих документів ВАТ «Прибужжя» за наявності встановленої судом 100% вини роботодавця у заподіянні ушкодження здоров`я.

Постановою Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 459/2571/16-ц провадження № 61-1791св18, касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді, правонаступником якого є відповідач, задоволено частково. Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22.12.2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді закрито. Повідомлено сторони що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачу з 2001 року (часу отримання особової справи позивача) відомо про акт огляду позивача № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області, яким йому було встановлено інвалідність та визначено у відсотковому значенні втрату професійної та загальної працездатності у період його роботи на шахті №1 Червоноградська.

Однак відповідачем з 2001 року лише продовжено позивачу виплату щомісячної страхової виплати, на підставі довідок поданих ВАТ «Прибужжя», зокрема, і висновку МСЕК від 29.11.1985 року №399, без належного дослідження та врахування попереднього акту огляду Забузької районної ЛТЕК та врахування обставин настання професійного захворювання та вини працедавця (шахти Червоноградська №1) у отриманні такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, станом на 2001 рік) Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Відповідно до абз.4 п.3 розд. XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105) (в редакції, станом на 2001 рік), передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

Відповідач стверджує, що справа про страхові виплати позивачу шахтою № 1 «Червоноградська» для продовження виплат відшкодування шкоди у зв`язку з професійним захворюванням чи нещасним випадком на виробництві до відділення не передавалися.

Справа про страхові виплати позивачу передано до відповідача ВАТ «Прибужжя» згідно з актом приймання - передачі за № 2 від 29.05.2001 року.

За таких умов, суд першої інстанції зазначив, що оскільки справа про страховий випадок, що стався з позивачем у 1961 році до відділення не передавалась, підстав для проведення відповідних виплат немає.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки з матеріалів справи та наявних у позивача документів вбачається отримання ним професійного захворювання по шахті № 1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача що вказаний акт не є дійсний, через непроходження позивачем повторних оглядів, так як з відповіді КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» вбачається, що позивач протягом 1963-1985 років проходив чергові переогляди та йому підтверджено третю групу інвалідності внаслідок профзахворювання, а з 1985 року - безстроково (а.с. 140-143).

Надані позивачем документи належним чином завірені та не викликають сумнівів у їх достовірності.

Факт непередання необхідних документів до відповідача не може слугувати підставою відмови позивачу у передбачених законодавством виплатах, враховуючи що докази встановлення інвалідності у 1962 році надані суду.

Як встановлено, судом та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням Червоноградського міського народного суду від 25.04.1985 року, яке залишено без змін ухвалою Львівського обласного суду від 30.05.1985 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до шахти ім. Лопатіна виробничого об`єднання «Укрзахідвуггілля» про стягнення доплати відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Однак, колегія суддів вважає, що рішення у вказаній справі не має преюдиційного значення у даній справі, оскільки спір мав місце між іншими сторонами та підстави позову були іншими як і період праці позивача, що досліджувався.

Суду не надано доказів правонаступництва шахти №1 Червоноградська та шахти ім. Лопатіна, проте з матеріалів справи вбачається, що позивач працював з 1954 року на шкідливих умовах на різних посадах на шахті № 1 Червоноградська (а.с. 15, 23). Тобто, до настання страхового випадку в 1961 році стаж роботи позивача на шахті в шкідливих умовах становив близько семи років.

Той факт, що на шахті ім. Лопатіна позивач працював на час втрати працездатності лише 6 місяців і за такий короткий час умови праці не могли привести до його захворювання не спростовує факту набуття ним професійного захворювання і до роботи на вказаній шахті.

Згідно ст. 2 Закону № 1105 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності. Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1105 основними принципами страхування від нещасного випадку є, зокрема, своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов`язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності; надання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав.

За ст. 7 Закону № 1105, роботодавцем відповідно до цього Закону вважається, зокрема, власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю.

За ст. 14 Закону № 1105 до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Відповідно до ст. 21 вищезазначеного Закону у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, зареєстровано підприємство, на якому стався страховий випадок, у Фонді соціального страхування від нещасних випадків чи ні.

За ст. 30 Закону № 1105 ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Згідно ст. 34 Закону № 1105 сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Нормами Закону № 1105 передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача про нарахування страхових виплат, проте жодного рішення прийнято не було, а позивачу надавались лише роз`яснення листами, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Чинним законодавством також встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у страхових виплатах і наданні соціальних послуг, проте таких підстав щодо позивача судом не встановлено.

Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Відповідно до ч.7 ст. 47 Закону № 1105 (в чинній редакції) якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Зважаючи на вказані норми закону та наведені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно на звернення позивача не здійснив належної перевірки отримання ним професійного захворювання та безпідставно не здійснив нарахування йому відповідної доплати до щомісячної страхової виплати з врахуванням отримання професійного захворювання, що встановлене актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області та вини у його спричиненні роботодавця позивача, що встановлено вище.

А тому позов про нарахування та виплату на користь позивача недоотриманої різниці щомісячної страхової виплати з 01.04.2001 року з врахуванням отримання ним професійного захворювання на шахті №1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області є підставним та підлягає до задоволення

Щодо визначення кінцевої дати виплати відповідачем страхових сум то такі задоволенню не підлягають, оскільки страхові виплати це щомісячні виплати в системі загальнообов`язкового страхування, яку отримує застрахована особа в разі виникнення обставин, встановлених законодавством.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття страхові виплати випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплат.

Відтак, страхові виплати позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало права позивача.

Водночас, визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невиплаті страхових виплат з 1962 року немає підстав, оскільки Фонд створено лише у 2000 році.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі № 380/6759/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, які полягають у не виплаті страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2001 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю щомісячної страхової виплати з 01.04.2001 року, з врахуванням отримання ним професійного захворювання по Шахті № 1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року.