Справа № 214/6269/18
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6269/18
2-а/214/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

його представника Комара С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України, інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Поленчука Костянтина Васильовича про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди, із залученням співвідповідача Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій інспектора роти №1 батальйону №2 УПП у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Поленчука К.В. щодо розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу 11 вересня 2018 року, скасуванняпостанови серії ЕАВ №590486 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та скасування штрафу в розмірі 340 грн., встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень щодо прийнятих ним рішень та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення та про стягнення з Департаменту патрульної поліції національної поліції Україниматеріальної шкоди в розмірі однієї мінімальної заробітної плати на місяць та моральної шкоди в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, завданих працівником цього Департаменту, в обґрунтування якогопослався на те, що 11 вересня 2018 рокупрацівником Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Поленчуком К.В.щодо нього було винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн., оскільки ним було порушено п. 31.4.7. ПДР України, так як його автомобіль марки «Мазда Е2200», р/н НОМЕР_1 , яким він керував у той день, не був обладнаний бризковиками, однак він уважає, що не порушував ПДР України, так як, по-перше, транспортний засіб має бути обладнаний згідно п.31.1 Правил, а не бризковиками, по-друге, поліцейський не послався на те, який саме нормативний документ він порушив, по-третє, модель його транспортного засобу знята з виробництва, і бризковики на нього не випускаються, по-четверте, немає прямої заборони в Правилах на переобладнання автомобіля, якщо таке переобладнання не несе небезпеки для життя чи здоров`я інших осіб чи учасників дорожнього руху або навколишнього середовища, також поліцейський не звернув уваги на його право на захисника чи іншого фахівця в галузі права, про що він заявляв, також поліцейський незаконно розглянув справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, чим суттєво порушив його права, оскільки відповідно до вимог ст. 276 КУпАП така справа розглядається за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу, а також при розгляді справи на місці поліцейський не вислухав його та не вирішив його клопотання і не дослідив доказів вчинення ним правопорушення, чим порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що працівник поліції, діючи незаконно при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, повинен понести покарання.

Його представник у судовому засіданні вказані позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому послався, зокрема, на те, що при винесенні відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він діяв у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Представник Департаменту патрульної поліції національної поліції України та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України просив суд розглянути справу без його участі.

Представник Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області подав відзив на позовну заяву, в якому послався, зокрема, на те, що відсутні правові підстави для стягнення коштів з ДКС України, яка не є учасником спірних відносин.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить такого.

Так, 11 вересня 2018 року поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Поленчук К.В. виніс постанову серії ЕАВ №590486 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, в якій було зафіксовано, що 11 вересня 2018 року о 09 годин 40 хвилин, на вул. Меркулова, 3 в м. Кривому Розі, позивач керував транспортним засобом «MAZDA», р/н НОМЕР_1 , у якого не було передбачених конструкцією бризковиків, чим порушив п. 31.4.7 е) ПДР України (а.с.5).

24 серпня 2018 року зазначену постанову за скаргою позивача було скасовано старшим інспектором відділення адміністративної практики полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП у Дніпропетровській області Департаменту поліції, а справу було закрито (а.с.78, 79).

Як убачається із предмету та підстав позову, свої позовні вимоги позивач обґрунтовував неправомірними діями працівника поліції в частині неналежного виконання своїх службових обов`язків, а саме незаконними діями щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки його транспортного засобу та відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень приймати рішення та виносити постанову на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою для покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Оскільки у справі, яка розглядається, підставою для відшкодування шкоди позивач вважає неправомірні дії працівника поліції в частині неналежного виконання своїх службових обов`язків, то відсутні спеціальні підстави для застосування ст. 1176 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року (справа № 6-440цс16).

Більш того, як вже було зазначено вище, постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача 24 серпня 2018 року за його ж скаргою було скасовано тим самим органом, який наклав адміністративне стягнення, а справу було закрито, що свідчить про реалізацію позивачем передбаченого КУпАП права на оскарження процесуальних рішень уповноваженого органу, однак позивач звернувся до суду зі своїм позовом 20 вересня 2018 року.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачеві шкоди.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №312/262/18.

Отже, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів йому була завдана матеріальна та моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні йому матеріальної та моральної шкоди, не зазначив, із яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 72-77, 90. 241-242, 244-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

.

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України, інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Поленчука Костянтина Васильовича про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди, із залученням співвідповідача Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення складене 20 серпня 2021 року.