Справа № 580/4286/21
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року справа № 580/4286/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним непроведення перерахунку грошового забезпечення, виплаченого станом на день вибуття у відпустку та під час звільненим від виконання службових обов`язків за період з червня 2016 року до лютого 2019 року та здійснення відповідних виплат;

- стягнути з відповідача на користь позивача ненараховане грошове забезпечення станом на день вибуття у відпустку та під час звільненим від виконання службових обов`язків з урахуванням доплат за службу в нічний час за період з червня 2016 року до лютого 2019 року в сумі 648,27 грн.

Позов мотивовано тим, що грошове забезпечення за час перебування у відпустці виплачено позивачу у меншій сумі, оскільки до нього не включена надбавка за службу в нічний час, яка стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі 580/3281/19.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

19.07.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що грошове забезпечення поліцейському, який відбуває у відпустку, відрядження чи за час тимчасової непрацездатності виплачується в розмірі, що він одержував станом на день відбуття з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів забезпечення, що мають постійний характер. Оскільки доплата за службу у нічний час не носить постійного характеру і виплачується лише поліцейським, які несуть службу у нічний час, відсутні підстави для включення її до такого грошового забезпечення. Відповідач стверджує, що наведені у позовній заяві розрахунки є невірними.

Оскільки сторони обґрунтованих клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання), а також про виклик і допит свідків, призначення експертизи суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

З витягу з послужного списку особової справи позивача, графіків несення служби особовим складом підрозділів відповідача та довідок щодо використаних відпусток суд встановив.

ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 15.02.2019 проходив службу в Головному управління Національної поліції в Черкаській області та перебував на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

У періоди з 27.06.2016 до 03.08.2016, з 10.06.2017 до 18.07.2017, з 28.11.2018 до 09.01.2019 позивачу надавались щорічні оплачувані відпустки.

З 30.10.2018 до 12.11.2018, з 09.01.2019 до 18.01.2019, з 28.01.2019 до 05.02.2019, з 06.02.2019 до 11.02.2019 позивач був тимчасово непрацездатний.

З наданих суду копій розрахункових листів позивача за січень 2016 року січень 2019 року суд встановив, що посадовий оклад позивача у вказаний період становив 2470,00грн. щомісячно без урахування додаткових видів грошового забезпечення. У місяцях, коли позивач перебував у відпустках, відрядженнях та під час тимчасової непрацездатності доплата за службу в нічний час позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі 580/3281/19, яке набрало законної сили 18.05.2020, стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 15.02.2019 в сумі 2579 грн 06 коп.

Отже, право позивача на таку доплату до його грошового забезпечення підтверджене судом до часу його звільнення зі служби.

Заявою від 14.05.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням виплатити йому різницю грошового забезпечення, яка виникла внаслідок невиплати доплат за службу в нічний час станом на день вибуття у щорічні основні оплачувані відпустки та під час його тимчасової непрацездатності.

Листом від 14.06.2021 №29/В-115 повідомлено позивача про відсутність підстав для вказаної виплати.

Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд врахував, що спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно по ч. ч. 1, 2 ст. 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі Постанова №988) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п.5 Постанови №988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок №260).

Відповідно до п.3 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Поліцейським за час перебування в службових відрядженнях на підставі п.17 розділу І Порядку №260 зберігається грошове забезпечення в розмірі, яке вони одержували на день вибуття у відрядження, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, що вони отримували на день хвороби, з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку №260 здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Проаналізувавши вказані норми суд дійшов висновку, що доплата за службу у нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення та відповідно до п.17 розділу І, п.п.3, 8 Розділу ІІІ Порядку №260 підлягає включенню до грошового забезпечення позивача для розрахунку належних до виплати сум коштів за періоди перебування позивача у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі 580/3281/19 підтверджується порушення відповідачем законодавчо встановленого права позивача на отримання повного грошового забезпечення за вказаний період.

Тому твердження відповідача, що доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та не включається до грошового забезпечення для розрахунку сум коштів за час перебування у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності є необґрунтованим.

Відповідно до п.3 розділу 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73, він складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції.

Згідно з даними ЄДРПОУ територіальні підрозділи відповідача, у т.ч. Управління патрульної поліції у Вінницькій області та Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України, в яких проходив службу позивач не є юридичними особами.

Отже саме на відповідача, як юридична особа, мав забезпечувати нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення у відповідному розмірі.

З даних розрахункових листків позивача та відзиву суд встановив, що позивачу за час перебування у відпустках, відрядженні та за час його тимчасової непрацездатності виплачено грошове забезпечення без урахування надбавки за службу в нічний час.

На підставі п.13 Порядку №260 виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць.

Отже, з урахуванням пунктів 8, 13 Порядку №260 розрахунок грошового забезпечення, виплачений за час відбуття у відпустку, має бути здійснений виходячи з розміру грошового забезпечення за попередні місяці перед виходом у відпустку.

Стосовно розрахунку грошового забезпечення станом на час перебування тимчасово непрацездатним суд врахував таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №1105-XIV) допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

На підставі ч.2 ст.22 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, перші 5 днів періодів тимчасової непрацездатності позивача мали бути оплачені за рахунок відповідача, як роботодавця.

Допомога по тимчасовій непрацездатності відповідно до пунктів 1-4 ч.1 ст.24 Закону №1105-XIV виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:

50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;

60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;

70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;

100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Як установлено судом вище позивач проходив службу в поліції з 07.11.2015. Оскільки стаж позивача у періодах тимчасової непрацездатності становив менше трьох років, такі періоди підлягають оплаті у розмірі 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу).

Зважаючи, що роботодавець (відповідач у справі) оплачує лише перші 5 днів тимчасової непрацездатності, вищевказані виплати за службу в нічний час мали бути донараховані позивачу.

Отже, грошове забезпечення, з якого обчислюються суми коштів станом на день відбуття позивача у відпустку та у період тимчасової непрацездатності, мало бути більшим на: 95,09 грн. у серпні 2016 року, 99,47 грн. - у грудні 2017 року, 221,89 грн. - у липні 2017 року, 60,00 грн у листопаді 2018 році, 57,27 у грудні 2018 року та 114,55 у січні 2019 року.

Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право.

Оскільки вказані кошти не були нараховані позивачу, вони не є заборгованістю із виплати грошового забезпечення, як стверджує позивач, а свідчать про протиправну бездіяльність відповідача щодо їх нарахування та виплати.

Враховуючи, що визнання бездіяльності позивача щодо не нарахування та невиплати вказаних коштів не заявлено предметом спору, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України для повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність протиправною.

Щодо позовної вимоги стягнути вищевказані кошти на користь позивача, суд врахував, що відповідно до ч.1 ст.3 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, на виконання рішення суду кошти стягуються з державного органу шляхом їх безспірного списання з відповідних рахунків.

Водночас, такий спосіб виконання рішення суду не забезпечить нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який забезпечує права застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, відповідно до абз.7 п.1 ч.4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб.

На підставі абз.2 п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Отже, із вищевказаних доплат до сум коштів за час перебування у відпустці, відрядженні та за час тимчасової непрацездатності має бути нарахований та сплачений єдиний внесок.

Тому для повноти захисту прав позивача, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з відрахуванням обов`язкових податків та зборів 648,27 грн. ненарахованого грошового забезпечення станом на день вибуття у відпустку та під час звільненим від виконання службових обов`язків з урахуванням доплат за службу в нічний час за період з червня 2016 року до лютого 2019 року.

У зв`язку із вищевикладеним суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у вищевказаних частинах.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-16, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не врахування доплати за службу в нічний час для розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення його виплати на день вибуття у відпустку та на час перебування на лікарняному за період з червня 2016 року до лютого 2019 року

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.57, ) нарахувати та виплатити з відрахуванням обов`язкових податків та зборів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 648,27 грн. (шістсот сорок вісім гривень 27 коп.) ненарахованого грошового забезпечення станом на день вибуття у відпустку та під час звільненим від виконання службових обов`язків з урахуванням доплат за службу в нічний час за період з червня 2016 року до лютого 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя О.А. Рідзель