Справа № 308/10501/21
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.

при секретарі судового засідання Паровій І.І.

за участю представника позивача Баброцяка Л.О.

відповідача ОСОБА_1 (RIHANE AGHILES)

представника відповідача Ільчука І.М.

перекладача Куторги В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

встановив:

Позивач військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача до громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України такого.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 03 серпня 2021 року о 16 год. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України з Словацької Республіки. 30 липня 2021 року відповідач був виявлений та затриманий прикордонною поліцією СР на напрямку 235 прикордонного знаку на території Словацької Республіки за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску в складі групи осіб. Документ, що посвідчує особу відповідача - закордонний паспорт громадянина Алжиру № НОМЕР_2 , дійсний до 06.01.2029. Відповідно до вимог ст. 263 КУпАП відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України». В ході роботи з відповідачем встановлено, що він був слухачем підготовчого відділення Міжнародного освітньо-підготовчого центру ПВНЗ «Європейський університет», посвідкою не документований, у зв`язку з відмовою в її оформленні ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській обл.

Тож, враховуючи викладені вище обставини, сторона позивача просить затримати відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, його представник подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач на законних підставах прибув в Україну і звернувся до компетентного органу для отримання посвідки на тимчасове перебування в Україні, однак йому було відмовлено в оформленні такої, що за твердженням його довірителя, ним оскаржується в судовому порядку. Окрім цього представник відповідача зазначив, що сторона позивача не обґрунтувала те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його видворення.

Заслухавши позицію та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Протоколом про адміністративне затримання від 03.08.2021 стверджується, що відповідач о 16 год. на підставі Угоди про реадмісію осіб був прийнятий на територію України зі Словацької Республіки, де 30.07.2021 о 20 год. 20 хв. був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки на напрямку 235 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску у складі трьох осіб. Вказаними діями відповідач порушила вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

Окрім цього в матеріалах справи наявний акт приймання-передавання особи від 03.08.2021 та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03.08.2021, за яким документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України, відсутні.

Однак в матеріалах справи наявна копія закордонного паспорту відповідача № НОМЕР_2 , дійсний до 06.01.2029, з якого можливо встановити його особу: громадянин Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2

Вищевказаним протоколом про адміністративне затримання відповідача від 03.08.2021, а також протоколом особистого огляду відповідача від 03.08.2021, актом приймання-передавання особи від 03.08.2021 стверджується факт незаконного перетину відповідачем державного кордону з України в Словацьку Республіку, тобто у вищевказаних діях відповідача (незаконне перетинання державного кордону у складі групи осіб) наявні ознаки вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З листа ПВНЗ «Європейський університет» від 04.08.2021 з`ясовано, що відповідач був слухачем підготовчого відділення МІжнародно-освітнього центру вказаного вишу, посвідкою на тимчасове проживання в Україні не документований, у зв`язку з відмовою ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області у її оформлення. Вказано, що відповідач був відрахований наказом №342с за порушення умов договору, копія якого наявна в матеріалах справи.

Листом Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ДМС України інформовано позивача про те, що відповідач звертався до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області для оформлення такої, однак йому було відмовлено. Останнє зафіксоване у рішенні від 05.05.2021, копія якого наявна в матеріалах справи, з якого вбачається підстава відмови пп. 9 п. 61 Порядку №322: встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» від 25.06.2009 № 1, положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З контекстного аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

В ході судового розгляду встановлено, що у відповідача відсутні документи, які б посвідчували законність його перебування на території України, при цьому компетентним органом йому було відмовлено в оформленні такої, у зв`язку з подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; відповідач відрахований з вишу, де він був слухачем, у зв`язку з порушенням умов угоди; відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, здійснивши незаконний перетин державного кордону України з Словацькою Республікою.

В ході судового розгляду з`ясовано, що відповідач не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно не представлено.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини з питань обмеження права на свободу, передбаченого підпунктом «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

В ході розгляду позовної заяви судом не встановлено наявність у відповідача законних підстав для перебування на території України, оскільки в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні йому було відмовлено компетентним органом, інформації про оскарження вказаного рішення стороною відповідача не надано, окрім цього відповідач був відрахований з вишу, де був слухачем, у зв`язку з порушенням умов договору, при цьому суд приймає до уваги те, що відповідач був виявлений та затриманий прикордонною поліцією СР на напрямку 235 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску в складі групи осіб, а також враховує відсутність у відповідача документів, що підтверджують законність перебування на території України, а відтак приходить до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено наявність наміру відповідача ухилитися від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки дії відповідача по незаконному перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску є тим ризиком, що виправдовує його затримання.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ухвалив:

Затримати громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Визначити строк затримання громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов