Справа № 300/1256/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1256/20 пров. № А/857/8569/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Довгополова О.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року (суддя - Матуляк Я.П., час ухвалення - не зазначений, місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складення повного тексту - не зазначена),

в адміністративній справі №300/1256/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача №131 від 26.05.2020 про відмову в перерахунку пенсії позивача за вислугу років із заробітку згідно довідки прокуратури Луганської області №18-368 вих-20 від 13.05.2020 року; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу у зв`язку із звільненням з органів прокуратури та підвищенням заробітної плати відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII в первинній редакції, виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Луганської області №18-368 вих-20 від 13.05.2020 року без обмеження її максимального розміру з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, до виникнення обставин, з яким закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин та виплатити з 13.12.2019 року різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією; 3) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними. Просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20.

Ухвалою цього ж суду від 11.03.2021 року поновлено провадження у справі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у зв`язку із звільненням з роботи в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Луганської області від 13.05.2020 року за №18-368 вих-20 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та довідці про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/перерахунком пенсії), без обмеження її максимального розміру. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 26.05.2020 року №1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, в розмірі 90% від суми місячного заробітку, визначеного в довідці прокуратури Луганської області від 13.05.2020 року за №18-368 вих-20 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та довідці про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/перерахунком пенсії), без обмеження її максимального розміру, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.

З рішенням суду першої інстанції від 31.03.2021 року не погодився відповідач ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII передбачено, що пенсія працівникам прокуратури призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Наведена норма неконституційною не визнавалась. Тобто, вказаним Законом не зазначено про обчислення пенсії за вислугу років в розмірі 90% від заробітної плати. Звертає увагу апелянт, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів. Крім того, перерахунок пенсії працівникам прокуратури в розмірі 90% від заробітної плати ставить діючих прокурорів у нерівне становище з тими прокурорами, які вийшли на пенсію за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ. Вказує апелянт, що оскільки право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури у позивача у зв`язку із звільненням з роботи та з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, виникло на підставі ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, прийнятого після призначення позивачу пенсії за вислугу років, який встановив нові умови як призначення, так і перерахунку пенсії за вислугу років прокурорським працівникам, дія ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (згідно якої призначено позивачу пенсія за вислугу років з 15.03.2010 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати), припинена. У зв`язку із цим, Головним управління проведено перерахунок у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, а тому дії Головного управління в частині не здійснення перерахунку у розмірі 90% від суми їхньої місячної заробітної плати, є правомірними. Не погоджується скаржник з рішенням суду першої інстанції щодо зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру'' від 14.10.2014 №1697-УІІ без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням того, що положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже є чинними і підлягають виконанню. Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, адже відповідні положення законів не визнані неконституційними. Не погоджується апелянт з рішенням суду першої інстанції і в частині зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, враховуючи, що ОСОБА_1 звільнено з органів прокуратури 30.04.2020 року, а також довідка №18-368 вих-20 від 13.05.2020 видана станом на 30.04.2020.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 31.03.2021 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 15.03.2010 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХII в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (а.с. 52-72).

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 року у справі №347/1436/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року (а.с. 84-88), позов ОСОБА_1 до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати - задоволено. Визнано дії Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури - неправомірними. Зобов`язано Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року та ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-161 вих-16 від 10.03.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн. оплаченого судового збору.

На виконання вказаного судового рішення, пенсійним органом здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничного розміру, виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-161 вих-16 від 10.03.2016 року, розмір якої склав 19568,16 грн., що підтверджується матеріалами пенсійної справи (а.с. 81-93).

Згідно відомостей, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 01.09.1985 року (запис № 29), 30.04.2020 року позивача, відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора від 29.04.2020 року за № 109к, звільнено з посади заступника прокурора Луганської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 27).

13.05.2020 року прокуратурою Луганської області видано ОСОБА_1 довідку за №18-368 вих-20 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) (а.с. 10), до якої додано довідку про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/перерахунком пенсії) із зазначенням періоду, а також розміру складових заробітної плати, зокрема: надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, надбавки за класний чин, надбавки до посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, матеріальної допомоги, надбавки та премії, які входять у відпускні, лікарняні та службові відрядження, премія; коефіцієнта підвищення; та виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати (а.с. 11-12).

З матеріалів пенсійної справи також видно, що позивач 22.05.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявами про перерахунок раніше призначеної пенсії, визначивши підстави для такого перерахунку "звільнення" і "зміна надбавки" та долучивши, серед іншого, видані прокуратурою Луганської області довідки від 13.05.2020 року за №18-368 вих-20 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/перерахунком пенсії) (а.с. 98-100).

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 26.05.2020 року №1 (а.с. 13, 97).

Вказане Рішення мотивоване тим, що заявник одержує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 19568,16 грн.. Розмір пенсії обчислено в розмірі 90% заробітної плати згідно довідки, виданої прокуратурою Івано-Франківської області від 10.03.2016 року №18-161 вих-16 без обмеження граничного розміру пенсії (відповідно до постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 року у справі №347/1436/16 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року). Відтак, враховуючи вимоги чинного законодавства, на які здійснює посилання відповідач в оскаржуваному рішенні (стаття 86 Закону України "Про прокуратуру" згідно якої пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; Закон України "Про Державний Бюджет України на 2020 рік" у відповідності до якого прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з січня 2020 року - 1638 грн., з 1 липня - 1712 грн., з 1 грудня - 1769 грн.) після проведення перерахунку пенсії згідно представлених ОСОБА_1 документів, розмір пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати на даний час 16380 грн..

Позивач, вважаючи дії та рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років протиправними, звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час призначення пенсії позивача особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися відповідною редакцією статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року) (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до частини першої цієї статті Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із частиною 12 вказаної статті Закону №1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року (далі - Закон №1697-VII).

У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроєкту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до численних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ПФУ.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII ухвалив Рішення №7-р(II)/2019, яким: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зазначене Рішення КСУ стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів ПФУ із заявами про перерахунок пенсії.

Проте, пенсійний орган відмовляє заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Ураховуючи наведене, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що Постанова №657 не є належним нормативно-правовим актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, систему якої оновлено з 25 вересня 2019 року, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії позивача.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ №7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ №7-р(ІІ)/2019.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, що наведені у рішенні від 14 вересня 2020 року зразкової справи №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019, залишеної без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) або Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697-VII); б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України; в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ або статті 86 Закону №1697-VII; г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019 року.

Апеляційний суд встановив те, що розглядувана справа №300/1256/20 за позовом ОСОБА_1 є типовою справою по відношенню до зразкової справи №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20). Позивачами у вказаних справах є колишні працівники прокуратури, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та є пенсіонерами за вислугою років. Відповідачем у них є суб`єкт владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України). Спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача з посиланням на відсутність чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин). Крім цього, позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті).

Тому, в цій справі необхідно застосувати висновки Верховного Суду, висловлені в рішенні від 14 вересня 2020 року, прийнятому за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20.

У зразковій справі №560/2120/20 при її перегляді Великою Палатою Верховний Суд зазначив, що твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Постанова №657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Хмельницької області від 5 березня 2020 року №18-174 вих.20.

Також Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 13 грудня 2019 року з огляду на таке.

Первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697 до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Рішення КСУ №7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 1 січня 2015 року було викладено в новій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).

Тому частина двадцята статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (1 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що: - перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; - відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком суду першої інстанції, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року. При цьому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 10 березня 2020 року, тобто просив виплатити йому різницю в пенсії за минулий час менш як за 12 місяців.

Отже, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та підтримує висновок про те, що з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови №657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року.

Оскільки розглядуване Великою палатою Верховного Суду в апеляційному порядку рішення Верховного Суду від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 є зразковим до даної справи, яка є типовою за предметом спору по відношенню до неї, апеляційний суд відповідно до положень частини 3 статті 291 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу, яке підлягає скасуванню, та вважає вірним покладення на відповідача обов`язку здійснити такий перерахунок, з врахуванням раніше проведених виплат.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ухвалюючи рішення у справі про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із визначенням відсоткового розміру (90%) грошового забезпечення і без обмеження її максимальним розміром, суд першої інстанції не врахував наступне.

У розглядуваній адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ключовим правовим питанням щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відповідно, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності підстав для такого перерахунку. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Крім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку позивачу пенсії за вислугу років після звільнення позивача з органів прокуратури і на підставі поданих нових довідок про складові заробітної плати від 13.05.2020 року. Тому відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні йому перерахунку пенсії в частині визначення відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих вимог слід відмовити як передчасних.

Колегія суддів вважає також помилковим висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років починаючи з 13.12.2019 року, враховуючи те, що станом на 13.12.2019 року позивач працював в органах прокуратури та був звільнений лише 30.04.2020.

Перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням з роботи проводиться з дати звернення за перерахунком пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що 22.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся в Управління ПФ із заявою про перерахунок пенсії згідно ЗУ «Про прокуратуру» у зв`язку із звільненням з органів прокуратури, де до заяви позивачем надано довідку прокуратури Луганської області №18-368 вих-20 від 13.05.2020 про заробітну плату станом на 30.04.2020.

Отже, обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, в даному випадку - звільнення з органів прокуратури, у позивача станом на 13.12.2019, не настали, відповідно не може бути застосовано право на підвищення пенсії за минулий час.

Тому, враховуючи те, що позивача ОСОБА_1 звільнено з органів прокуратури 30.04.2020, довідка №18-368 вих-20 від 13.05.2020 видана станом на 30.04.2020, а із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 22.05.2020 року, тому вимоги про перерахунок та виплату пенсії підлягають до задоволення із 22.05.2020 року.

Колегія суддів апеляційного суду також вважає безпідставною вимогу позивача щодо визнання протиправними дій відповідача, оскільки наслідком таких дій - є спірне Рішення від 26.05.2020 року.

З цього приводу суд апеляційної інстанції також зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При обранні способу відновлення порушеного права суд повинен виходити з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Приймаючи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити з 22.05.2020 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014р. на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-368 вих-20 від 13.05.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення усіх позовних вимог.

Тому, з врахуванням приписів статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. (ч.ч. 3, 6 ст.139 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією. Спір у вказаній справі носить немайновий характер. Враховуючи, що при поданні позову згідно положень Закону України «Про судовий збір» позивачу у будь-якому випадку необхідно було б сплати судовий збір не менше 0,4 відсотка прожиткового мінімуму, визначеному у році подання позову, то такий у 2020 році становить 2102 грн., (2102х0,4=840,80), тобто 840,80 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позову слід стягнути в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року в адміністративній справі №300/1256/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій - скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1 від 26.05.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 22 травня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-368 вих-20 від 13.05.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
О. М. Довгополов