Справа № 520/2275/2020
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 520/2275/2020

адміністративне провадження № К/9901/28513/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів про поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного агентства водних ресурсів, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ №293-ос від 02 грудня 2019 року щодо затвердження висновку оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держводагентства у 2019 році;

скасувати наказ №296-ос від 03 грудня 2019 року, наказ №313-ос від 23 грудня 2019 року, наказ №25 від 28 січня 2020 року за підписом т.в.о Голови Державного агентства водних ресурсів України Хорєва Михайла Юрійовича про звільнення з посади ОСОБА_1 завідуючої сектору у Харківській області та поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючої сектору у Харківській області Державного агентства водних ресурсів України;

стягнути з Державного агентства водних ресурсів України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

28 липня 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року. Скаржник просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Скаржник зазначає, що касаційна скарга матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становитиме значний суспільний інтерес, як і виняткове значення для захисту її порушених прав та осіб, які можливо можуть опинитись у такій правовій ситуації.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку/

Ураховуючи те, що зміст повторної касаційної скарги є практично ідентичним попередній скарзі, про що зазначає часа Музиченко О.І., а наведені ОСОБА_1 підстави вже перевірені та відхилені Верховним Судом, дії скаржника свідчать про формальний підхід до реалізації ним права на оскарження судових рішень.

Інші аргументи скарги зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів про поновлення на посаді - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур