Справа № 320/8880/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Київ № 320/8880/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорбут Сервіс» до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорбут Сервіс» (далі - позивач, ТОВ «Дорбут Сервіс») з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач, Київське МУ Укртрансбезпеки), в якому просило суд визнати протиправою та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.09.2020 № 220182.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та протиправною, винесена відповідачем з перевищенням законодавчо визначених повноважень. Так, при проведенні перевірки та прийнятті постанови відповідачем не були враховані факт наявності у водія та зміст подорожнього листи, товарно-транспортної накладної, реєстраційних документів на транспортний засіб. Між тим, відповідно до товарно-транспортної накладної від 29.07.2020 № 1865, водієм ОСОБА_1 на транспортному засобі марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 здійнювалося перевезенням вантажу - щебеневої суміші, одне вантажомісце, масою 16 т з бази позивача, що знаходиться у с. Віта Поштова до пункту розвантаження: м. Київ, вул. Жолудева. Аналогічно, у подорожньому листі вантажного автомобіля від 29.07.2020 №1865 зазначено, що перевезення здійснювалося водієм ОСОБА_1 на транспортному засобі марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 за маршрутом: м. Біла Церква - с. Віта Поштова - м. Київ, вул. Жолудева, вантаж - щебенева суміш, масою 16 т, що повністю відповідає п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому, згідно технічних характеристик транспортного засобу марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ТОВ «Дорбуд Сервіс», та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повна маса автомобіля становить 28 700 кг, маса без навантаження - 12 000 кг. Таким чином, загальна маса автомобіля разом із вантажем вказаним вище становила 28 т. У силу положень п.п. 18, 20 і 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати хза проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, співробітники відповідача мали за фактом перевищення вагового та/або габаритного нормативного параметра більше як на 2% зупинити рух транспортного засобу, а також видати водієві довідку про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, розрахунок для оплати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу за пройдену частину маршруту. Однак таких дій працівниками відповідача вчинено не було.

При цьому, водій відповідного транспортного засобу (автомобіля) не підписував та не отримував акт перевірки. Примірник такого акта та інформацію про дату, час і місце розгляду справи про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом позивач отримав лише 15.09.2020, тобто безпосередньо у день розгляду такої справи. У зв`язку з цим позивач, в особі уповноваженого представника, не зміг з`явитися на розгляд справи та подати відповідні заперечення та додаткові докази, що в силу п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, мало бути підставою для відкладення розгляду справи. З огляду на це позивач дійшо висновку, що відповідачем не дотримано вимог Порядку щодо процедури розгляду акта перевірки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 відкрито провадження у справі № 320/8880/20 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач позовних вимог не визнав, надав суду письмовий відзив на позовну заяву разом з витребовуваними згідно ухвали суду документами, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що 29.07.2020 інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до направлення на перевірку № 000211 від 24.07.2020 на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Зокрема, відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422 (далі - Порядок № 422), співробітниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був зупинений транспортний засіб марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Дорбут Сервіс». За результатами проведення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного було встановлено, що навантаження на здвоєну вісь склало 28,84 т при нормативно допустимому - 16 т. У зв`язкуз цим, відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 29.07.2020. Також на підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.07.2020 № 024847. Повідомленням від 10.09.2020 (№978) позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 15.09.2020. При цьому, 12.09.2020 зазначене поштове відправлення було у точці видачі, а 14.09.2020 не вручене під час доставки. Таким чином, у позивача була можливість отримати поштове відправлення, разом із письмовим повідомленням про дату, час і місце розгляду справи з 12.09.2020, проте вказаним правом не скористався. Враховуючи те, що відповідно до акту проведення перевірки зафіксовано, що транспортний засіб ТОВ «Дорбут Сервіс» виконував вантажні перевезення з навантаженням на здвоєну вісь з перевищення параметрів від нормативу на 80,25% (тобто, в обсязі 28,84 т при нормативно допустимому 16 т), то Київським МУ Укртраснбезпеки було прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34 000 грн. відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідач вважає, що доводи позовної заяви не спростовують факту виявленого порушення законодавства про автомобільний транспорт та, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.09.2020 № 220182 винесена правомірно.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.09.2020 заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 220182, за змістом якої за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Дорбут Сервіс», враховуючи те, що названим товариством 29.07.2020 на території місто Київ та транспортних засобом державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», вирішено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн.

Вказана постанова винесена на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.07.2020 за №243001 (далі по тексту - акт перевірки), складеного того ж дня о 14 год. 00 хв. За змістом цього акта перевірки, 29.07.2020 працівники Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підставі направлення від 24.07.2020 за №000211 здійснюючи рейдову перевірку транспортних засобів на ділянці дороги м. Київ, вул. Барського-Кільцева дорога встановили наступне: транспортний засіб марки МАЗ, модель 642205-220, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Дорбут сервіс», здійснював надання послуг вантажного перевезення за маршрутом м. Біла Церква - м. Київ з перевищенням вагових норм на здвоєну вісь, а саме - замість допустимих 16 тон нвантаження, фактично - 28,84 тони. Даним транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , на підтвердження чого останнім було пред`явлене водійське посвідчення. В графі «Пояснення водія про причини порушень» вказано, що водій від надання пояснень відмовився.

Таким чином, за результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача відповідачем встановлено законодавства про автомобільний транспорт (а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на подан 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу), за що передбачено відповідальність абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, є Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У силу ч.ч. 12 і 14 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Приписами ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (пп. 15, 27 п. 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, здійснення габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Частина друга ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII передбачає, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Єдині правила).

Відповідно до п. 16 Єдиних правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила проїзду).

Згідно з п. 3 Правил проїзду транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пункт 3 Порядку № 879 передбачає, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п.п. 4, 6 Порядку № 879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пункти 12, 13 Порядку № 879 визначають, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі №819/586/16.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно з п. 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Разом із тим, Правила дорожнього руху та Порядку №879 не визначають поняття перевізника.

У той же час, таке визначення міститься у Законі України «Про автомобільний транспорт». Так, стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлює відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Судом встановлено, що в акті перевірки зафіксовано таке порушення як надання послуг з вантажних перевезень з перевищенням вагових норм на 20%, а саме - навантаження на здвоєну вісь склало 28,84 тони при нормативно допустимому 16 тон, відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підтвердження зазначеного відповідач надав суду копії акта № 024847 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 29.07.2020, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.07.2020, талону зважування 29.07.2020 транзакція № 00770. Також відповідач посилався на те, що зважування транспортного засобу здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про поврку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 40М 045049-20 від 08.05.2020.

Дослідивши такі подані відповідачем документи суд дійшов висновку, що зі змісту перелічених документів (зокрема, талону зважування) не вбачається за можливе встановити, яким саме вимірювальним засобом здійснювалося зважування транспортного засобу позивача та, що таким технічним засобом є саме, той що зазначений у свідоцтві.

Як наслідок у суду відсутня можливість дослідити питання правомірності зважування в межах спірних відносин транспортного засобу позивача на засобі вимірювальної техніки та, встановити наявність чи відсутність правових підстав для використання даного засобу вимірювальної техніки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність здійснення процедури зважування транспортного засобу марки МАЗ, модель 642205-220, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Дорбут Сервіс» та відсутності доказів на підтвердження правомірності встановлення перевищення вагових норм на 20% під час перевезення вантажу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на позивача штрафних санкцій відповідно абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Поряд з цим, суд під час розгляду даної справи також враховує наступне. Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі по тексту - Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. (п. 26 Порядку №1567).

Отже, суб`єкт господарювання має бути завчасно повідомлений про розгляд справи про порушення шляхом розписки або надіслання рекомендованого листа із повідомленням та має право бути присутнім через відповідну уповноважену особу.

У матеріалах справи міститься повідомлення Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вих. №65998/18/24-20 від 01.09.2020), згідно з яким ТОВ «Дорбут Сервіс» повідомляється про розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом 15.09.2020 з 09:30 до 16:00 год.

Разом із тим, суд звертає увагу, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що уповноважена особа ТОВ «Дорбут Сервіс» була завчасно повідомлена про час і місце розгляду справи про порушення.

Зокрема відповідач не надав суду доказів вручення відповідного повідомлення уповноваженій особі позивача під розписку або доказів направлення на адресу позивача рекомендованого листа із повідомленням.

Відповідач зазначає, що позивача належним чином повідомлено про розгляд справи про порушення, на підтвердження чого надав суду копії реєстру відправлень, фіскального чека поштового відділення та роздруківки під назвою «трекінг».

Однак, на думку суду, надані документи не підтверджують завчасне повідомлення позивача про розгляд справи, а лише свідчать про направлення рекомендованого листа. При цьому у справі відсутні належні докази вручення листа уповноваженому представнику позивача або докази того, що поштове відправлення повернулось відповідачу, наприклад за закінченням терміну зберігання.

Копія роздруківки з назвою «трекінг» не підтверджує обставин вручення або неможливості вручення поштового відправлення ТОВ «Дорбут Сервіс», оскільки не містить відповідних ідентифікуючих ознак.

У свою чергу позивач зазначає, що отримав повідомлення про розгляд справи лише в день розгляду справи, а саме 15.09.2020. Доказів на підтвердження зворотного відповідач до суду не надав.

З огляду на зазначене підтверджуються доводи позивача про позбавлення його права брати участь у розгляді справи про правопорушення.

Таким чином, з урахуванням порушення процедури розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, суд вважає, що застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є протиправним, а постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.09.2020 № 220182 підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 15.12.2017) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 23.09.2020 № 1399, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у сумі 2 102 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 77, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.09.2020 № 220182.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорбут Сервіс» (, адреса місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Театральна, буд. 11, оф. 22) до понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-кт Перемоги, 14).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.