Справа № 200/10381/21
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 серпня 2021 р. Справа №200/10381/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині облікування пенсіонера ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи;

зобов`язати ГУПФУ в Донецькій області зняти статус з ОСОБА_1 внутрішньо переміщеної особи;

стягнути з ГУПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.09.2018 по 28.02.2019 на суму 13892,76 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом позову відповідачем протиправно, всупереч Конституції України та частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не виплачено позивачу нараховану пенсію у розмірі 130 716,80 грн, чим порушено право позивача на отримання пенсії, яке має бути відновлено шляхом стягнення невиплаченої суми коштів з відповідача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі № 200/10193/18-а, яке набрало законної сили 30 січня 2019 року, задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні; визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 23.08.2018 року №826915 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 вересня 2018 року; звернуто рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його безпосереднього виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України. Для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених, зокрема, у Законі України «Про виконавче провадження». Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений розділом IV КАС України.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення (зокрема, ст.ст. 378, 382, 383 КАС України), виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання нового позову, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі № 200/10193/18-а, яке набрало законної сили 30 січня 2019 року. У той же час, невиконання відповідачем цього рішення не є підставою звернення до суду із новим позовом з аналогічними позовними вимогами, оскільки стосується питання виконання рішень.

У випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, позивач має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - стягнення заборгованості з пенсії - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10193/18-а в частині зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 вересня 2018 року, яку на виконання цього рішення суду відповідачем нараховано позивачу у сумі 13892,76 грн. Отже, заявлені позовні вимоги в цій частині стосуються порядку виконання судових рішень.

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень.

Поняття «предмет спору» та «предмет позову» не є тотожними. Так предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем, а предметом позову є безпосередньо позовні вимоги. Таким чином, навіть обрання позивачем різного способу захисту права (шляхом визначення різних позовних вимог), спрямованого на відновлення одного й того самого права не свідчить про виникнення нового спору. Крім цього, одночасне виконання рішення суду про зобов`язання виплатити пенсію та рішення суду про стягнення пенсії за такий самий період призведе до виплати позивачу суми пенсій за однаковий період у розмірі вдвічі більше, ніж підлягає виплаті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

У даному випадку є таке, що набрало законної сили, рішення суду від 27 від 16 листопада 2018 року у справі № 200/10193/18-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (правонаступником якого відповідно до постанови КМУ від 09.10.2020 № 925 є відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні, тобто рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 170, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.09.2018 по 28.02.2019 на суму 13892,76 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М.М. Толстолуцька