Справа № 200/9467/21
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

18 серпня 2021 р. Справа №200/9467/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Рижкову О.О. інформації щодо розміру пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була отримана нею за своє життя;

- зобов`язати відповідача надати приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Рижкову О.О. довідку про розмір пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була отримана нею за своє життя за період з 01.07.2014 року по 31.01.2021 року.

За приписами статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтям 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Зі змісту вказаних статей випливає, що для спору, який має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб`єкта владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (суб`єктів), а ці суб`єкти зобов`язані виконати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб`єкти владних повноважень.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід врахувати не тільки критерії розмежування юрисдикцій за суб`єктним складом, а також з`ясувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо ненадання на запиту нотаріуса інформації про недоотриману пенсію ОСОБА_2 та зобов`язання пенсійного органу надати довідку з зазначенням суми недоотриманої цією особою пенсії. Із відповіді пенсійного органу, даної на запит адвоката вбачається, що запитувана інформація не надана, оскільки нарахування пенсії ОСОБА_2 не проводилось.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що після смерті її матері залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. Тобто у даному випадку позивач вважає, що дії відповідача щодо ненадання на запит нотаріуса інформації про недоотриману ОСОБА_2 пенсію порушує її право на спадкове майно, а саме на неотримані померлим пенсіонером пенсійні виплати. Отже, адміністративні правовідносини між позивачем та відповідачем - відсутні, оскільки позивач звернувся за захистом права на спадщину.

Так, статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України - суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати, що публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Тобто, у даному випадку виник спір про цивільне право, а тому має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 286/3516/16-ц, від 03.04.2019 у справі №808/1346/18 та Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.06.2019 у справі №180/754/17.

За приписами Цивільного процесуального кодексу України спори щодо складу спадщини вирішуються за правилами цього кодексу. При цьому слід зазначити про відсутність публічно-правових відносин саме між позивачем та пенсійним органом, оскільки пенсійний орган в даному випадку не виконує жодних владних чи управлінських функцій відносно позивача. Крім того щодо вимоги про надання інформації на запит нотаріуса суд зауважує, що в даному випадку нотаріус не позбавлений права самостійно звернутися до суду щодо неправомірного розгляду його заяви, в той же час позивач не надав до суду доказів (обґрунтування) щодо права на звернення до суду, в разі неналежного розгляду відповідачем звернення нотаріуса.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору у адміністративному процесі. Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить даний спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що розгляд даної категорії справ має здійснюватися в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, а тому зазначений спір не є адміністративним.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити позивачеві, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з того самого предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г.П. Бабаш