Справа № 540/3863/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/3863/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу від 13.01.2020 р. № 88 протиправним та стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить: в

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 за №88 від 13.01.2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), нарахувати та виплатити позивачу в повному обсязі грошове забезпечення за січень та лютий 2020 року, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, шляхом надання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску такого строку, або докази того, що строк звернення до суду не є пропущеним.

17.08.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду по справі №540/3863/21 (вх.№16708/21), яка обґрунтована, тим що після набрання законної сили постановою міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правовпорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, позивач тривалий час намагався вирішити питання щодо повернення утриманого з нього грошового забезпечення. Зазначає, що представником відповідача йому було усно повідомлено про повернення наближчим часом утриманого з нього грошового забезпечення. Однак, у січні 2021 року йому було повідомлено, що грошове забезпечення не буде виплачено. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є особою юридично неосвідченою, а тому не знав про строки звернення до суду з метою оскарження наказу та стягнення грошового забезпечення. Крім того, він не міг самостійно оскаржити наказ, а грошових коштів для укладення з адвокатом договору про надання правової допомоги не має. В березні 2021 року позивачу стало відомо про надання безкоштовної правової допомоги адвокатами Херсонського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Звертає увагу, що з 05.04.2021 року до 19.04.2021перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою №35 від 19.04.2021. В подальшому, 20.04.2021, звернувшись до Центру БВПД йому було призначено адвоката та 23.04.2021 видано ОСОБА_1 довіреність адвокату. Однак, ОСОБА_1 , у зв`язку з тривалою відсутністю на службі терміново змушений був повернутися до місця служби в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Також, представник позивача посилається на те, що для з`ясування обставин справи та необхідно розібратися в ситуації була потрібна особиста зустрів з ОСОБА_1 . Однак, у зв`язку з проходженням служби в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, тривалий час він не міг зустрітися з адвокатом для узгодження правової позиції та надання документів представнику, необхідних для складання позовної заяви. 28.06.2021, на адресу адвоката, відповідачем було направлено лист з доданими до нього повідомленням №2050 від 18.06.2021 та копія наказу №88 від 13.01.2020. В липні 2021 року, ОСОБА_1 з`явився до адвоката та після цього була складена позовна заява. вважає, що вказані обставини свідчать про поважність пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до адміністративного суду.

Суддя не погоджується з вказаною позицією представника позивача та вважає її помилковою з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 цього Кодексу).

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Даний правовий висновок суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у справі №240/532/20 від 11.02.2021.

Суд не приймає посилання позивача, як на підставу для поновлення пропущення строку звернення до суду з даним позовом на те, що він є юридично необізнаним, а тому лише у березні 2021 року йому стало відомо про надання безкоштовної правової допомоги, з наступних підстав.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 звертався 08.07.2020 та 17.03.2021 до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому грошового забезпечення за січень та лютий 2020 року, що підтверджується випискою з Журналу реєстрації вхідних документів та рапортом від 17.03.2021 року.

Крім цього, ОСОБА_1 звернувся за допомогою до Херсонського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який 20 квітня 2021 року видав доручення адвокатові, яким уповноважив його підготувати позовну заяву.

23.04.2021, ОСОБА_1 видано довіреність на уповноваження адвоката Токаленко А.В. Як зазначено у тексті заяви про поновлення строку звернення до суду, документи для складення адміністративного позову було передано адвокату лише в липні 2021 року (точна дата не зазначена).

При цьому, суд звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №800/30/17 (9901/328/18), в якому зауважено, що вжиття конструкції "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, позивач дізнавшись про набрання законної сили 06.03.2020 постанови міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 року, на думку суду, повинен був докласти зусиль для витребування відповідних документів у відповідача, якщо вважав, що оскаржуваним наказом були порушені його права та інтереси. Однак, до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому грошового забезпечення за січень та лютий 2020 року звертався вперше 08.07.2020 та через вісім місяців повторно -17.03.2021.

Таким чином, оскільки позивач був обізнаний про порушення своїх прав після першого звернення 08.07.2020 та другого звернення 17.03.2021, проте до суду з цим позовом звернувся лише 30.07.2021 року, тобто більш як через місяць після другого звернення з рапортом до Військової частини НОМЕР_1 .

Також слід вказати, що, дізнавшись про набрання законної сили 06.03.2020 постанови міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 року, ОСОБА_1 не звернувся за правовою допомогою, а зробив це лише у 20.04.2021 року.

Посилання позивача на перебування з 05.04.2021 по 19.04.2021 на стаціонарному лікуванні, також не приймається судом, оскільки позивач був обізнаний про порушення своїх прав, ще у 2020 році.

Отже, позивачем пропущено строк для звернення до адміністративного суду з позовом.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними, оскільки, як вже зазначалося вище по тексту початок перебігу такого строку обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Частиною другою статті 6 та частиною першої статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (метою цього Закону є впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини) суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 33).

Отже, суд приходить до висновку про неповажність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, у зв`язку з неповажністю підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 122, 123, ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу від 13.01.2020 р. № 88 протиправним та стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди - разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя І.І. Войтович