Справа № 120/4999/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 серпня 2021 р. Справа № 120/4999/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Компанієць Р.Р.

представника позивача: Арустамян А.Е.

представника відповідача: Кухрівського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Зернотік Плюс" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Зернотік Плюс» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 01.09.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначила, що за результатами позапланової виїзної документальної перевірки достовірності та правомірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 ПП «Зернотік Плюс», складено акт №1151/0501/37836765 від 11.08.2020, в якому зафіксовано наступні порушення податкового законодавства підприємством:

п.44.1 ст.44, п.198.1. п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України (із змінами і доповненнями) від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього в сумі 2774152 грн, в т.ч. за травень 2020 року в сумі 2774152 грн, та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу ПК наступного звітного (податкового) періоду на суму всього 131608 грн, в тому числі за травень 2020 року на суму 131608 грн.

На підставі акту перевірки, податковим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 01.09.2020, які позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою відповідачеві встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву у порядку визначеному статтею 162 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду, 04.11.2019 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов відповідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, з огляду на наступне. За результатами перевірки ПП «Зернотік Плюс» складено Акт №1151/0501/37836765 від 11.08.2020, в якому викладено висновки про порушення позивачем податкового законодавства.

Так, зазначаючи про порушення податкового законодавства ПП «Зернотік Плюс», відповідач вказує, що підставою для таких висновків слугували обставини щодо господарських взаємовідносин позивача із контрагентами TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ», які не були реальними, при цьому, нереальність здійснення господарських операцій обґрунтовується податковою інформацією про даних контрагентів із баз даних ІС "Податковий блок", Єдиного реєстру податкових накладних, що була використана під час перевірки відносно постачальників ПП «Зернотік Плюс».

Так, проведеним аналізом бази даних підсистеми «Аналітична система» інтегрованої інформаційної системи ДПС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «ТРАССІР УА» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області, платник ПДВ, стан платника - 0 «платник за основним місцем обліку», реєстрація в ДПС 27.04.2015, основний вид діяльності - 46.51 оптова торгівля комп`ютерами та периферійним устаткуванням та програмним забезпеченням; кількість працюючих згідно звіту про нарахування єдиного соціального внеску - 3 особи. ТОВ «ТРАССІР УА» є платником податку на прибуток при цьому декларацію за 2019 рік з податку на прибуток підприємств до головного управління не подано, Фінансовий звіт за 2019 рік продубльований за півріччя, три квартали та рік.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження інформація відсутня.

Згідно поданих довідок за формою 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність», до червня 2020 року у підприємства були відсутні власні або орендовані офісні та/або складські приміщення. Також в ЄРПН відсутні податкові накладні пов`язані з орендою приміщень.

ТОВ «ТРАССІР УА» не являється сільськогосподарським товаровиробником та відповідно до поданої звітності у товариства відсутнє придбання реалізованої на ПП «Зернотік Плюс» пшениці у фізичних осіб або фізичних осіб підприємців.

Крім того, в Єдиному реєстрі судових рішень в СУ ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження від 14.05.2019 за ч. 2ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України, згідно яких ТОВ «ТРАССІР УА» здійснює формування податкового кредиту за рахунок безтоварних операцій з СГ які мають ознаки фіктивності. Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000767 від 21.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управління фінансових розслідувань Офісу великих платників ДФС.

Взаємовідносини між ПП «Зернотік Плюс» при придбанні пшениці від TOB «ТРАССІР УА» відбувались на підставі договору купівлі-продажу №89 від 16.05.2020 (м. Львів). При цьому оцінивши первинні документи та ланцюг операції, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «ТРАССІР УА» фактично не здійснювало господарські операції (постачання пшениці) з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місце знаходження майна, також встановлено факти підміни (зміни) номенклатури товарних груп по ланцюгу постачання. А саме: підприємство придбавало автомобілі легкові, овочі та фрукти, м`ясні товари, рибні та інші, при цьому реалізувало пшеницю на ПП «Зернотік Плюс» в кількості 1179,5 т.

Щодо господарських операції з ТОВ «МОГОЛ-АГРО» представник відповідача зазначила, що проведеним аналізом бази даних підсистеми «Аналітична система» інтегрованої інформаційної системи ДПС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «МОГОЛ-АГРО» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, платник ПДВ, стан платника - 65 «платник з наступного року», реєстрація в ДПС 03.04.2012, основний вид діяльності - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; кількість працюючих згідно звіту про нарахування єдиного соціального внеску - 11 осіб. ТОВ «МОГОЛ-АГРО» є платником єдиного податку IV групи.

Відповідно до інформації наявної в контролюючого органу, у підприємства у 2020 році відсутні достатні залишки товарів та земельні ділянки (залишки посівів реалізовано як незавершене виробництво). Також у ТОВ «МОГОЛ-АГРО» відповідно до поданої звітності відсутнє придбання реалізованої на ПП «ЗЕРНОТІК ПЛЮС» пшениці у фізичних осіб або фізичних осіб підприємців.

Крім того, в ході проведення перевірки, згідно даних ЄРПН, встановлено, що підприємство у 2020 році придбавало корм для тварин, автошини, автомобілі, частини курятини (в асортименті), жувальні гумки, та інше, а реалізовувало сільськогосподарську продукцію, в т.ч. пшеницю під прикриттям наявності земельних ділянок.

По взаєморозрахункам ПП «Зернотік Плюс» з ФГ «УКРАГРОТЕХ» при реалізації пшениці в кількості 900 т на загальну суму 5005800,00 грн за травень 2020 року вказав, що проведеним аналізом бази даних підсистеми «Аналітична система» інтегрованої інформаційної системи ДПС «Податковий блок» встановлено, що ФГ «УКРАГРОТЕХ» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, платник ПДВ, стан платника - «платник за основним місцем обліку», реєстрація в ДПС 01.09.2017, основний вид діяльності - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур ; кількість працюючих 1 особа . Звіт про нарахування ЄСВ не подавався, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, не подавались. Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва поданого за І квартал 2020 року балансова вартість основних засобів складає 0 грн, вартість запасів та товарів станом на 31.03.2020 складає 0 грн. Декларацію з податку на додану вартість з моменту реєстрації платником ПДВ подано лише за травень 2020 року.

ФГ «УКРАГРОТЕХ» не подавало розрахунок земельного податку або орендної плати за землю.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні.

Довідки за формою 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність» станом на 31.05.2020 не подавались.

У ФГ «УКРАГРОТЕХ», відповідно до поданої звітності, відсутнє придбання реалізованої на ПП «Зернотік Плюс» пшениці у фізичних осіб або фізичних осіб підприємців.

Також в ході проведення перевірки досліджено ланцюг придбання пшениці, відповідно якого відбувся обрив ланцюга на ТОВ "КАРАТ СІТІ" (рух по колу пшениці в кількості 900 т, яка була в подальшому відписана на ПП «Зернотік Плюс»).

Щодо транспортування пшениці від вищезазначених контрагентів-постачальників встановлено, що автоперевізники, платники ПДВ, з якими у ПП «Зернотік Плюс» були укладені договори, не перетинали кордон Львівської області (за маршрутом відповідно ТТН м. Львів - Вінницька обл.).

Також зазначено, що надані до перевірки ТТН заповнені з порушенням Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 (із змінами і доповненнями) «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України», а саме не зазначено усіх необхідних обов`язкових реквізитів, що не дає змоги ідентифікувати фактично звідки був поставлений товар, а саме: відсутнє місце навантаження вантажу із зазначення повної адреси, відсутні основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж (в ТТН зазначено назву пшениця, яка співпадає з видатковою накладною, при цьому при оприбуткуванні пшениці на рах.28 "Товари" зазначають її клас та рік урожаю) . Крім цього в ТТН відсутня посада , прізвище ім`я та по-батькові матеріально-відповідальної особи, що видала зерно зі складу .

На підставі вище наведеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалами суду від 28.10.2020, 11.11.2020, 08.12.2020 та 13.01.2021 клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи задовольнялися та підготовче судове засідання відкладалося.

03.02.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.

Так зазначила, що ТОВ «Трассір УА» взагалі не згадується в кримінальному провадженні, на яке посилається відповідач та більше того вказала, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні, або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «МОГОЛ-АГРО» зазначила, що відповідачем враховано лише інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, проте не враховано, що дані реєстри не містять інформації про право користування строком, менше 3 років. Отже, всі висновки відповідача є лише припущеннями, не доведеними належними і допустимими доказами.

Що стосується обґрунтування відповідачем своїх висновків «поясненнями» ФОП-перевізників, наданими до ОУ ГУ ДФС у Винницькій області, зауважила що такі отриманні з порушеннями процесуального закону, тому їх використання, позбавляє їх доказового значення.

Також вказала, що недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не свідчать про безтоварність операцій більш того, документи, визначені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом МТ України № 363 від 14.10.2017 зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а самі правила не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в цілях податкового обліку.

Ухвалою суду від 03.02.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача про заміну сторони правонаступником задоволено, здійснено заміну відповідача в особі Головного управління ДПС у Вінницькій області як юридичну особу публічного права його правонаступником, яким є Головне управління ДПС у Вінницькій області, що діє як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Ухвалою суду від 03.02.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача про виклик свідка - ОСОБА_1 , задоволено.

Ухвалою суду від 03.02.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача про виклик свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , задоволено.

Ухвалою суду від 03.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами суду від 22.02.2021, 16.03.2021 та 31.03.2021 відкладено судовий розгляд справи на іншу дату, на підставі клопотань сторін.

У судовому засіданні 14.04.2021 допитано в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення власним автотранспортом. З ПП «Зернотік Плюс» співпрацює довгий час та дійсно виконує вантажні перевезення зерна та інших сільськогосподарських культур, відповідно до укладених договорів. Однак вантажне перевезення пшениці на замовлення ПП «Зернотік Плюс» у м. Львів не здійснював. Щодо порядку відбирання пояснень оперуповноваженими особами ГУ ДФС у Вінницькі області вказав, що працівники податкової міліції приїхали до нього додому з метою відібрання пояснень і там їх віднімали. Свої пояснення (ті, що працівники ГУ ДФС у Вінницькі області записали з його слів) - не перечитував, а просто підписав.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення власним автотранспортом. З ПП «Зернотік Плюс» працював неодноразово. Розрахунки з ним ПП «Зернотік Плюс» проводить на картковий рахунок, проте на день дачі показань в якості свідка за підприємством рахується заборгованість. Щодо вантажних перевезень повідомив, що доволі часто навантажує автомобіль у Хмельницькій області, але назв підприємств-замовників не пам`ятає. Товаро-транспортні накладні оформлює замовник, ПП «Зернотік Плюс» дає адреси куди їхати на замовлення. Щодо дачі показань працівникам податкової міліції вказав, що його викликали до приміщення Головного управління ДФС у Вінницькій області (податкова міліція на вул. Стахурського, м. Вінниця), працівник задавав питання, він відповідав; записував працівник податкової міліції. Після чого - свої покази не перечитував, лише підписав.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення власним автотранспортом, має два MAN-и для перевезення зерна та інших сипучих сільськогосподарських культур. На виконання договорів перевезення з ПП «Зернотік Плюс» перевозив реальні вантажі. Товаро-транспортні накладні оформлював ПП «Зернотік Плюс» та давав адреси куди їхати на замовлення. Кодів ЄДРПОУ контрагентів ПП «Зернотік Плюс» не знає, та не цікавиться ними. Станом на травень місяць 2020 року за підприємством рахується заборгованість по розрахункам з ним. Зазначив, що давав пояснення працівникам податкової міліції, з його слів записував слідчий, пояснення перечитав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення власним автотранспортом. З ПП «Зернотік Плюс» співпрацює довгий час та дійсно виконує вантажні перевезення зерна та інших сільськогосподарських культур, відповідно до укладених договорів. Кодів ЄДРПОУ контрагентів ПП «Зернотік Плюс» не знає, та не цікавиться ними. Вказав, що двічі давав пояснення слідчим ГУ ДФС у Вінницькій області стосовно здійснення перевезень вантажів на замовлення ПП «Зернотік Плюс». Першого разу у нього відбирали пояснення у приміщенні ГУ ДФС у Вінницькій області, де слідчий друкував його відповіді на поставленні питання. Наступного разу зустрічався зі слідчими у їх машині на площі Перемоги у місті Вінниці, де працівник податкової міліції дав йому вже завчасно надрукований текст пояснень з незначними змінами для підпису. Вказав, що текст повідомлення підписав.

Свідок ОСОБА_5 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення власним автотранспортом. З ПП «Зернотік Плюс» співпрацює довгий час та дійсно виконує вантажні перевезення зерна та інших сільськогосподарських культур, відповідно до укладених договорів. Двічі викликався до податкової міліції для відбирання пояснень щодо здійснення господарських операції з ПП «Зернотік Плюс». Першого разу працівники ГУ ДФС у Вінницькій області ставили питання щодо надання послуг ПП «Зернотік Плюс». Наступного разу щодо конкретних рейсів. Вказав, що під час другого візиту до слідчого управління ГУ ДФС у Вінницькій області, працівники податкової міліції записували не ті, відповіді які він називав, а своє власне бачення, а потім тиснучи на нього, змусили підписати пояснення. Запевнив суд, що дійсно виконував рейс на Львівську область.

У судовому засіданні 27.04.2021 допитано в якості свідка ОСОБА_11 , який повідомив суд, що є директором ПП «Зернотік Плюс» та веде бухгалтерський облік підприємства. Повідомив також, що був присутній при проведенні перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області, які досліджували питання щодо порушення підприємством вимог податкового законодавства. Так зазначив, що у перевіряючих були питання щодо оформлення товаро-транспортних накладних. Як пояснив свідок, товаро-транспортні накладні складалися ним на юридичну адресу контрагента, оскільки адреси знаходження товару на момент виписки ТТН (виписував для того, щоб підтвердити операцію) були йому ще невідомі. Згодом, у телефонному режимі, менеджер чи контактна особа товариств-контрагентів повідомляла адресу складу зберігання товару, яку він передавав перевізникам. Тобто вказав, що адреса пункту навантаження, яка значиться у ТТН, та дійсна адреса, на яку здійснювали рейси ФОПи-перевізники - відрізняються. Разом із тим, запевняв суд у тому, що всі операції здійснені ПП «Зернотік Плюс» є реальними.

19.05.2021 у судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення сільськогосподарських культур автотранспортом. Систематично та довгий час співпрацює з ПП «Зернотік Плюс» на договірній основі, робота налагоджена таким чином, що працівник підприємства телефонує йому, повідомляє адресу, куди необхідно виконати перевезення. Контрагентами позивача не цікавиться, їх назви та ідентифікаційні коди не знає. Давав пояснення працівникам податкової міліції, повідомив їм, що послуги перевезення товарів за маршрутом м. Львів - Вінницька область не виконував, надає послуги по Вінницькій області, іноді по Хмельницькій області. Коди ЄДРПОУ та назви TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ» називав та записував слідчий.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суд, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює вантажні перевезення сільськогосподарських культур автотранспортом. Систематично та довгий час співпрацює з ПП «Зернотік Плюс» на договірній основі, зазвичай у телефонному режимі, де йому повідомляють маршрут, дату та він їх дотримується. Також давав пояснення працівникам податкової міліції, з якими зустрічався лише один раз на КГП «Десна». Чи текст пояснень був завчасно надрукований чи писався при ньому «від руки» - не пам`ятає. Коди ЄДРПОУ та назви TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ» не знає, та не цікавиться ними.

07.06.2021 у судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_1 , яка повідомила, що здійснювала в період з 27.07.2020 по 04.08.2020 перевірку дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами проведеної перевірки, дійшла висновку про порушення ПП «Зернотік Плюс» податкового законодавства, оскільки виникли сумніви щодо реальності здійснення операцій з TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ». Щодо операції з TOB «ТРАСІР УА» зазначила щодо порушень в оформленні бухгалтерських документів, зокрема ТТН, не надання сертифікатів якості товарів, недоведено ланцюг постачання товару по TOB «ТРАСІР УА». Щодо операції з ТОВ «МОГОЛ-АГРО» зазначила, що відповідно до інформації наявної в контролюючого органу, у підприємства у 2020 році відсутні достатні залишки товарів та земельні ділянки на якій можливо б було виростити пшеницю. Також у ТОВ «МОГОЛ-АГРО» відповідно до поданої звітності відсутнє придбання реалізованої на ПП «ЗЕРНОТІК ПЛЮС» пшениці у фізичних осіб або фізичних осіб підприємців. Розрахунки проведено не було. Щодо операцій з ФГ «УКРАГРОТЕХ» вказала, що в ході проведення перевірки досліджено ланцюг придбання пшениці, відповідно якого відбувся обрив ланцюга на ТОВ "КАРАТ СІТІ" (рух по колу пшениці, яка була в подальшому відписана на ПП «Зернотік Плюс»).

Свідок ОСОБА_6 у судове засідання на виклик суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно статті 206 КАС України якщо в судове засідання не з`явилися свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, суд заслуховує думку учасників справи про можливість продовження судового розгляду справи за відсутності свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, які не з`явилися, та постановляє ухвалу про продовження судового розгляду або про відкладення розгляду справи. Одночасно суд вирішує питання про відповідальність особи, яка не з`явилася.

Ухвалами суду від 18.06.2021 та 21.07.2021 клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено судовий розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні, проведеному 04.08.2021 представники сторін дали пояснення щодо заявленого позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, оскільки ПП «Зернотік Плюс» має в наявності всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з його контрагентами, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Зернотік Плюс» з питань податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 з метою достовірності та правомірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатом проведеної перевірки податковим органом складено акт від 11.08.2020 №1151/0501/37836765, у якому зафіксовано порушення, зокрема: п.44.1 ст.44, п.198.1. п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України (із змінами і доповненнями) від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2642544 грн, в т.ч. за травень 2020 в сумі 2642544 грн, та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу ПК наступного звітного (податкового) періоду на суму всього 131608 грн, в тому числі за травень 2020 на суму 131608 грн.

За результатами виявлених порушень, на підставі акту перевірки від 11.08.2020 №1151/0501/37836765, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.09.2020, яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт та послуг) в сумі 2642544 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 660636 грн;

- № від 01.09.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 1313608 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу).

У силу норм пунктів 44.1, 44.2 і 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року (далі - Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Суд зауважує, що відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи податковий орган повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

У той час, як на підтвердження фактичного виконання господарських зобов`язань позивачем повинно бути надано належним чином оформлені первинні документами та доведено, що укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі активів позивача.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні валових витрат (витрат) та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ», реальність яких контролюючий орган поставив під сумнів, судом встановлено наступне.

Так, у період з 01.05.2020 по 31.05.2020 між ПП «Зернотік Плюс» та TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ» укладено низку договорів поставки, а саме:

Договір купівлі - продажу №89 від 16.05.2020 із TOB «ТРАСІР УА» (Надалі по тексту - Договір №89 від 16.05.2020);

Договір поставки №04/05/20 від 04.05.2020 із ТОВ «МОГОЛ-АГРО» (Надалі по тексту - Договір №04/05/20 від 04.05.2020;

Договір поставки №96 від 25.05.2020 із ФГ «УКРАГРОТЕХ» (Надалі по тексту - Договір №96 від 25.05.2020).

Предметом Договору №89 від 16.05.2020, укладеного між ПП "Зернотік Плюс" (Покупець) та ТОВ «ТРАСІР УА» (Продавець), згідно п.1, є поставка та передання у власність пшениці. Право власності переходить до Покупця з моменту підписання його представником накладної на відпуск, що є частиною договору.

Пунктом 4 Договору №89 від 16.05.2020, визначено, що датою отримання товару вважається дата вказана в розхідних накладних. Поставка товару здійснюється партіями на умовах EXW або СРТ згідно замовлення покупця.

Відповідно до п. 5 Договору №89 від 16.05.2020, Покупець зобов`язаний вчасно і в повному обсязі проводити оплату видатків пов`язаних з транспортуванням товару, а при умовах транспортування «само вивозом» вчасно подати транспортні засоби для відвантаження товару. Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар відповідно до п. 1.1 даного Договору з оформленням накладних на товар.

На виконання умов Договору №89 від 16.05.2020, Покупцем було отримано на складі Продавця пшеницю, про що було оформлено видаткові та податкові накладні на поставку товарів, а саме:

Видаткові накладні №№ РН-0003560 від 16.05.2020, РН-0003592 від 18.05.2020, РН-0003616 від 19.05.2020, РН-0003631 від 20.05.2020, РН-0003644 від 21.05.2020, РН-0003655 від 22.05.2020, РН-0002677 від 24.05.2020, РН-0002700 від 25.05.2020.

Податкові накладні №№ 3560 від 16.05.2020, 3592 від 18.05.2020, 3616 від 19.05.2020, 3631 від 20.05.2020, 3644 від 21.05.2020, 3655 від 22.05.2020, 2677 від 24.05.2020, 2700 від 25.05.2020.

Відповідно до умов п. 5 Договору №89 від 16.05.2020, поставка пшениці відбувалась безпосередньо на склад Покупця (Вінницька обл., Липовецький р-н., с-ще. Липовець, вул. Привокзальна, буд. 22), який перебуває у Покупця на правах оренди, на підставі Договору найму майна №4/2019 від 01.04.2019, що укладений між ПП «ЗЕРНОТІК ПЛЮС» та ТОВ «МОВА-ЛТД».

Перевезення пшениці безпосередньо підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: 1605/3 від 16.05.2020, 1605/2 від 16.05.2020, 1605/1 від 16.05.2020, 1805/1 від 18.05.2020, 1805/2 від 18.05.2020, 1805/3 від 18.05.2020, 1805/4 від 18.05.2020, 1805/5 від 18.05.2020, 1905/1 від 19.05.2020, 1905/2 від 19.05.2020, 2005/1 від 20.05.2020, 2005/2 від 20.05.2020, 2005/3 від 20.05.2020, 2105/1 від 21.05.2020, 2105/2 від 21.05.2020, 2105/3 від 21.05.2020, 2105/4 від 21.05.2020, 2105/5 від 21.05.2020, 2105/6 від 21.05.2020, 2205/1 від 22.05.2020, 2205/2 від 22.05.2020, 2205/3 від 22.05.2020, 2405/1 від 24.05.2020, 2405/2 від 24.05.2020, 2405/3 від 24.05.2020, 2405/4 від 24.05.2020, 2405/5 від 24.05.2020, 2505/1 від 25.05.2020, 2505/2 від 25.05.2020, 2505/3 від 25.05.2020, 2505/4 від 25.05.2020, 2505/5 від 25.05.2020, 2505/6 від 25.05.2020, 2505/7 від 25.05.2020.

Предметом Договору №04/05/20 від 04.05.2020, укладеного між ПП «Зернотік Плюс» (Покупець) та ТОВ «МОГОЛ-АГРО» (Постачальник), згідно п. 1, є поставка та передання у власність Покупця товару (пшениці). Постачальник зобов`язується поставляти товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у видаткових накладних Постачальника. Поставка товару здійснюється силами та засобами Покупця і за його рахунок.

Відповідно до п.2 Договору №04/05/20 від 04.05.2020, асортимент, кількість та ціна товар, визначається у видаткових накладних Постачальника.

Згідно п. 4.4, п. 4.5 Договору №04/05/20 від 04.05.2020, момент здійснення поставки товарів Постачальнику є їх отримання Покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково- видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна). Право власності на товар, а також ризики випадкової загибелі товару, переходять до Покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної.

На виконання умов Договору №04/05/20 від 04.05.2020, Покупцем було отримано на складі Постачальника пшеницю, про що було оформлено видаткові та податкові накладні на поставку товарів, а саме:

Видаткові накладні №№ 28 від 04.05.2020, 29 від 05.05.2020, 30 від 06.05.2020, 31 від 07.05.2020, 32 від 08.05.2020.

Та податкові накладні №№ 28 від 04.05.2020, 29 від 05.05.2020, 30 від 06.05.2020, 31 від 07.05.2020, 32 від 08.05.2020.

Відповідно до умов Договору №04/05/20 від 04.05.2020, поставка пшениці відбувалась безпосередньо на склад Покупця (Вінницька обл., Липовецький р-н., с-ще. Липовець, вул. Привокзальна, буд. 22), який перебуває у Покупця на правах оренди, на підставі Договору найму майна №4/2019 від 01.04.2019, що укладений між ПП «Зернотік Плюс» та ТОВ «МОВА-ЛТД».

Перевезення пшениці безпосередньо підтверджується товарно - транспортними накладними, а саме: №№ 0405-1 від 04.05.2020, 0405-2 від 04.05.2020, 0405-3 від 04.05.2020, 0405-4 від 04.05.2020, 0405-5 від 04.05.2020, 0405-6 від 04.05.2020, 0405-7 від 04.05.2020, 0505-1 від 05.05.2020, 0505-2 від 05.05.2020, 0505-3 від 05.05.2020, 0505-4 від 05.05.2020, 0505-5 від 05.05.2020, 0505-6 від 05.05.2020, 0505-7 від 05.05.2020, 0605-1 від 06.05.2020, 0605-2 від 06.05.2020, 0605-3 від 06.05.2020, 0605-4 від 06.05.2020, 0605-5 від 06.05.2020, 0605-6 від 06.05.2020, 0605-7 від 06.05.2020, 0605-8 від 06.05.2020, 0705-1 від 07.05.2020, 0705-2 від 07.05.2020, 0705-3 від 07.05.2020, 0705-4 від 07.05.2020, 0705-5 від 07.05.2020, 0705-6 від 07.05.2020, 0705-7 від 07.05.2020, 0805-1 від 08.05.2020, 0805-2 від 08.05.2020, 0805-3 від 08.05.2020, 0805-4 від 08.05.2020, 0805-5 від 08.05.2020, 0805-6 від 08.05.2020, 0805-7 від 08.05.2020.

Предметом Договору №96 від 25.05.2020, укладеного між ПП "Зернотік Плюс" (Покупець) та ФГ «УКРАГРОТЕХ» (Продавець), згідно п.1, є поставка та передання у власність пшениці. Право власності переходить до Покупця з моменту підписання його представником накладної на відпуск, що є частиною договору.

Пунктом 4 Договору №96 від 25.05.2020, визначено, що датою отримання товару вважається дата вказана в розхідних накладних. Поставка товару здійснюється партіями на умовах EXW або СРТ згідно замовлення покупця.

Відповідно до п. 5 Договору №96 від 25.05.2020, Покупець зобов`язаний вчасно і в повному обсязі проводити оплату видатків пов`язаних з транспортуванням товару, а при умовах транспортування «само вивозом» вчасно подати транспортні засоби для відвантаження товару. Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар відповідно до п. 1.1 даного Договору з оформленням накладних на товар.

На виконання умов Договору №96 від 25.05.2020, Покупцем було отримано на складі Продавця пшеницю, про що було оформлено видаткові та податкові накладні на поставку товарів, а саме:

Видаткові накладні №№ ВН-54 від 26.05.2020, ВН-55 від 26.05.2020, ВН-56 від 26.05.2020, ВН-57 від 26.05.2020, ВН-58 від 26.05.2020, ВН-59 від 26.05.2020, ВН-60 від 26.05.2020, ВН-61 від 27.05.2020, ВН-62 від 27.05.2020, ВН-63 від 27.05.2020, ВН-64 від 27.05.2020, ВН-65 від 27.05.2020, ВН-67 від 27.05.2020, ВН-68 від 27.05.2020, ВН-68 від 28.05.2020, ВН-69 від 28.05.2020, ВН-70 від 28.05.2020, ВН-71 від 28.05.2020, ВН-72 від 28.05.2020, ВН-73 від 28.05.2020, ВН-75 від 28.05.2020, ВН-76 від 29.05.2020, ВН-77 від 29.05.2020, ВН-78 від 29.05.2020, ВН-86 від 29.05.2020, ВН-79 від 29.05.2020, ВН-80 від 29.05.2020, ВН-82 від 30.05.2020, ВН-83 від 30.05.2020, ВН-84 від 30.05.2020, ВН-85 від 30.05.2020, ВН-87 від 30.05.2020.

Податкові накладні №№54 від 26.05.2020, 55 від 26.05.2020, 56 від 26.05.2020, 57 від 26.05.2020, 58 від 26.05.2020, 59 від 26.05.2020, 60 від 26.05.2020, 61 від 27.05.2020, 62 від 27.05.2020, 63 від 27.05.2020, 64 від 27.05.2020, 65 від 27.05.2020, 67 від 27.05.2020, 66 від 27.05.2020, 68 від 28.05.2020, 69 від 28.05.2020, 70 від 28.05.2020, 71 від 28.05.2020, 72 від 28.05.2020, 73 від 28.05.2020, 75 від 28.05.2020, 76 від 29.05.2020, 77 від 29.05.2020, 78 від 29.05.2020, 86 від 30.05.2020, 79 від 29.05.2020, 80 від 29.05.2020, 82 від 30.05.2020, 83 від 30.05.2020, 84 від 30.05.2020, 85 від 30.05.2020, 87 від 30.05.2020.

Відповідно до умов п. 5 Договору №96 від 25.05.2020, поставка пшениці відбувалась безпосередньо на склад Покупця (Вінницька обл., Липовецький р-н., с-ще. Липовець, вул. Привокзальна, буд. 22), який перебуває у Покупця на правах оренди, на підставі Договору найму майна №4/2019 від 01.04.2019, що укладений між ПП «Зернотік Плюс» та ТОВ «МОВА-ЛТД».

Перевезення пшениці безпосередньо підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: №№54 від 26.05.2020, 55 від 26.05.2020, 56 від 26.05.2020, 57 від 26.05.2020, 58 від 26.05.2020, 59 від 26.05.2020, 61 від 27.05.2020, 62 від 27.05.2020, 63 від 27.05.2020, 64 від 27.05.2020, 65 від 27.05.2020, 66 від 27.05.2020, 68 від 28.05.2020, 69 від 28.05.2020, 70 від 28.05.2020, 71 від 28.05.2020, 72 від 28.05.2020, 73 від 28.05.2020, 75 від 28.05.2020, 76 від 29.05.2020, 77 від 29.05.2020, 78 від 29.05.2020, 86 від 29.05.2020, 79 від 29.05.2020, 80 від 29.05.2020, 82 від 30.05.2020, 83 від 30.05.2020, 84 від 30.05.2020, 85 від 30.05.2020, 87 від 30.05.2020.

Отже, враховуючи вищевикладене, отримання на підставі Договору купівлі-продажу №89 від 16.05.2020, Договору поставки №04/05/20 від 04.05.2020, Договору поставки №96 від 25.05.2020 від контрагентів ПП «Зернотік Плюс» товарів, підтверджується вищевказаними первинними документами. Тобто, відбулись реальні зміни майнового стану платника податків ПП «Зернотік Плюс».

Однак, підставою за якої відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій є посилання на відсутність у TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ» достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів, основних фондів, необхідних для здійснення господарської діяльності, а також те, що TOB «ТРАСІР УА» виступає фігурантом кримінального провадження за ознаками правопорушень передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України.

Також свою позицію стосовно нереальності господарських операцій з TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ», Головне управління підтверджує аналітичною інформацією, відповідно якої контролюючий орган дійшов висновку про можливе порушення товариством вимог податкового законодавства з формування податкового кредиту.

У справі №826/11397/14 Верховний Суд України зазначив, що така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, не могла бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів (робіт, послуг). Обставина щодо набрання законної сили вироком суду, яким керівника підприємства визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частинами першою і другою статті 205 Кримінального кодексу України, підлягає врахуванню адміністративним судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами. Це саме стосується і справ, де має місце обставина щодо наявності постанови суду про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила злочин, передбачений статтею 205 Кримінального кодексу України, з нереабілітуючих підстав.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема в постановах від 26.02.2020 року у справі №826/1308/18, від 28.10.2019 року у справі №280/5058/18, від 16.01.2018 року у справі № 2а-7075/12/2670, від 28.10.2019 року у справі №280/5058/18, від 11.09.2019 року у справі №814/1932/17, від 06.05.2020 року у справі №640/4687/19.

Між тим, доводи контролюючого органу про нереальність господарських операцій ПП «Зернотік Плюс» з TOB «ТРАСІР УА», яке фігурує у кримінальному провадженні, не є беззаперечним фактом, що підтверджують відсутність реальних правових наслідків господарських операцій позивача та цими контрагентами.

Такий висновок кореспондується з нормою частини 6 статті 78 КАС України, згідно з якою вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 у справі №808/2360/17, та Верховним Судом України у постановах від 12.04.2016 у справі №826/17617/13, від 05.03.2012 у справі №21-421а11 та від 22.09.2015 року у справі №810/5645/14.

Правову позицію з аналогічного питання Верховний Суд висловив у постанові від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17 та у постанові від 05.06.2018 у справі № 809/1139/17. Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт наявності кримінального провадження, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

Суд зазначає, що підставою для донарахування платнику податку грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (покупцями) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань.

Однак, матеріали справи таких доказів не містять.

Під час судового розгляду даної справи Головне управління ДПС у Вінницькій області не наводить доводів того, що в кримінальному провадженні зібрані всі необхідні докази, які підтверджують нереальність операцій позивача його контрагентом, так само, як і доводів про ухвалення судами вироків у кримінальних провадженнях, які б мали преюдиційне значення для цієї адміністративної справи відносно контрагентів позивача про нереальність операцій з якими відповідач зазначає у акті перевірки. Фактично доводи, наведені під час розгляду справи, обґрунтовані тільки посиланням відповідача на наявність відкритого кримінального провадження відносно TOB «ТРАСІР УА».

Відповідальність за фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона, передбачена статтею 205 КК України.

При цьому, відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, фіктивне підприємництво є кримінальним злочином, вину у здійсненні якого може бути встановлено лише вироком суду. Більше того, вирок повинен мати відношення до взаємовідносин платника податків та контрагента.

Між тим, як вже зазначалося вище, вироків суду, які би підтверджували фіктивне підприємництво TOB «ТРАСІР УА» чи мали б відношення до взаємовідносин між позивачем та TOB «ТРАСІР УА» відсутні.

Також згідно акту перевірки, контролюючий орган вказує на відсутність у постачальників позивача сертифікатів якості, паспортів відповідності, на відсутність основних засобів, трудових ресурсів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з постачання та транспортування товарів у задекларованих обсягах.

Разом з тим реальність господарських операцій товариства позивача з контрагентами/постачальниками TOB «ТРАСІР УА», ТОВ «МОГОЛ-АГРО», ФГ «УКРАГРОТЕХ» підтверджують наявні у матеріалах справи первинні документи.

Відповідно до пункту 5 наказу Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначає відповідач у акті перевірки, платником податку були надані первинні документи по контрагентам постачальниках і покупцях.

Суд зауважує, що всі первинні документи (Договори, видаткові накладні, прибуткові накладні, платіжні документи, товарно-транспортні накладні тощо) були надані до перевірки та відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону № 996-XIV стосовно їх змісту. Всі зазначені документи підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити як того вимагає чинне законодавство України, відтак, належно підтверджують здійснення господарських операцій.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку (цей принцип закріплено статтею 4 Закону №996-XIV) відповідає сутності податкового обліку, який, згідно з частиною другою статті 3 цього ж Закону, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Обов`язковою умовою для визнання документів доказом у адміністративній справі відповідно до вимог статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) є їх достовірність. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Верховний Суд України неодноразово висловлювався щодо такого правозастосування у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 20.01.2016 (справа №21-4953а15 (826/11531/14), від 24.05.2016 (справа №21-5332а15), від 14.06.2016 (справа №21-1318а16), від 22.11.2016 (справа №21-2430а16).

Щодо посилань відповідача на помилки в оформленні ТТН суд наголошує, що у розділі 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила перевезень, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

У силу пункту 11.1 розділу 11 Правил перевезень, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Отже, наявність або відсутність ТТН, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів не перешкоджають встановленню суті здійсненої господарської операції.

Більше того, судом враховано показання свідків ФОП-ів перевізників, з якими у позивача були укладені договори перевезення, та які вказали, що дійсно довгий час та систематично співпрацювали з ПП «Зернотік Плюс» та виконували реальні перевезення вантажів - пшениці.

Посилання відповідача на відсутність сертифікатів якості, як на підставу для винесення оспорюваного рішення суд вважає безпідставним, оскільки сертифікат (паспорт та ін.) якості товару ніяким чином не підтверджує рух товарів, вартість, сплату в їх ціні податку на додану вартість, а тому не є документом, що надає право на податковий кредит.

Застосовуючи правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд на підставі зібраних у справі доказів встановив, що вони є реальними та підтверджуються долученими до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій та проведення розрахунків, а саме: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення тощо.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Загалом, як встановлено судом в ході розгляду справи, позиція податкового органу ґрунтується лише на інформації, отриманій за результатами здійснення податкового контролю по взаємовідносинам його контрагентів з іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення робиться висновок про нереальність господарських операцій.

З цього приводу слід зазначити, що можливі порушення податкового законодавства зі сторони постачальників контрагента, не можуть за встановлених у даній справі обставин й відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства бути достатнім аргументом для позбавлення останнього сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

У свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №813/1497/17.

Верховний Суд визнає, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.04.2019 року у справі №826/6245/18.

У постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №813/4931/13-а, від 06.02.2018 у справі №802/4940/14 викладену правову позицію, згідно з якою податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Тому, можливі порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для них, а не для позивача.

Суд також акцентує увагу на принципі індивідуальної відповідальності за вчинене порушення (частина друга статті 61 Конституції України).

Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 року у справі №811/217/17 вказав, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (постанова Верховного Суду від 09.03.2019 року у справі №810/302/15).

Також, відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 826/1398/14, від 15.05.2018 у справі №810/4391/16, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16.

Крім цього, норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 27.03.2018 по справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/17).

На підстав викладеного суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сформовано показники податкової звітності з податку на додану вартість, у зв`язку з чим твердження контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та недоведеними. Висновки перевірки про те, що ПП «Зернотік Плюс» тільки документувалось господарські взаємовідносини, що дало їм змогу скористатись податковим кредитом, є припущенням відповідача, а не достовірно встановленим фактом, підтвердженим належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає помилковим доводи відповідача щодо заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, та, відповідно, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також, ухвалюючи дане судове рішення суд також враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в відзиві аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Одночасно суд ураховує, що в статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, приймаючи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що контролюючим органом з посиланням на належні та допустимі докази, не доведено обставин протиправних дій ПП «Зернотік Плюс» щодо формування податкової звітності з податку на додану вартість, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 01.09.2020.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 21020,00 а тому суд стягує на користь ПП «Зернотік Плюс» документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 01.09.2020.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 01.09.2020.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Зернотік Плюс" судовий збір в розмірі 21020 грн (двадцять одна тисяча двадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Приватне підприємство "Зернотік Плюс" (вул. Київська, 16, офіс 614, м. Вінниця, Вінницька область, )

Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 13.08.2021.

Суддя Мультян Марина Бондівна