Справа № 546/335/21
Суддя: Зіненко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/335/21
номер провадження 2-а/546/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Гудзенко С.В., представника позивача Глазкова С.М., відповідача Сніцаренка Я.О. , представника відповідача Лобач А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Сніцаренка Ярослава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

У квітні 2021 року до Решетилівського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що постановою від 31.03.2021 на позивача накладене стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 було порушено п. 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених 10.10.2001 постановою Кабінету Міністрів України № 1306 (далі - ПДР), а саме, перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. Позивач вважає, що швидкість він не перевищував та правила дорожнього руху не порушував. Крім того, як зазначено у позові, у постанові відсутні дані щодо: відстані між приладом фіксування та транспортним засобом, достовірності такої фіксації, наявності понятих, засобів захисту інформації від монтажу та стороннього впливу, часу та швидкості, дані про сертифікацію використовуваного приладу, належності населеного пункту «Супрунівка» до певної адміністративно-територіальної одиниці. Також, з постанови незрозуміло як використовувався прилад для фіксації транспортного засобу та проведення моменту фіксації швидкості руху автомобіля здійснювалося з руки, що могло дати більшу похибку, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку.

Посилаючись на вищезазначені обставини ОСОБА_2 вважає оскаржувану незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати її, провадження у справі про адміністративне правопорушення просив закрити.

Ухвалою судді від 26.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 02.06.2021. За клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 17.06.2021.

03 червня 2021 року від відповідача інспектора Сніцаренка Я.О. надійшов відзив, у якому зазначено, шо ОСОБА_2 допустив порушення п. 12.4. ПДР - перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 57 км/год у населеному пункті «Супрунівка». Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Trucam LTI 20/20 № ТС000776. На підставі встановлених обставин відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідач у відзиві зазначає, що оскаржувана постанова є законною та винесена з дотриманням чинного законодавства, оскільки фіксація правопорушення здійснювалася за допомогою дозволеного технічного засобу, який пройшов сертифікацію при ввезені на територію України та періодичну повірку. Посилаючись на вищезазначені обставини, відповідача у відзиві зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови, в якій чітко описане вчинене правопорушення, він керувався ПДР України та КУпАП, а тому діяв в межах правового кола та не порушував норм процесуального права, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с..34-37).

Судове засідання, призначене на 17.06.2021, за клопотанням представника позивача було відкладене на 21.07.2021. Ухвалою суду від 21.07.2021 визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача - поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Сніцаренка Я.О., у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 16.08.2021.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належим чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача Глазков С.М. в судовому засіданні 16 серпня 2021 року позов просив задовольнити, посилався на обставини викладені в позові.

Відповідач Сніцаренко Я.О. позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_2 рухався в населеному пункті з швидкістю 107 км/год. Після зупинки йому було повідомлено про причини зупинки та складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. На запитання представника позивача повідомив, що на фотокартці, яка додана до відзиву, помилково зазначено місто Полтава, однак координати прилад Trucam LTI 20/20 № ТС000776 вказує автоматично.

Представник відповідача Лобач А.В., яка діє на підставі довіреності, також позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Зазначила, що вказані у фотокартці координати при внесенні їх до ресурсу Google Maps вкажуть на вчинення адміністративного правопорушення в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області. Крім цього на запитання представник позивача відповіла, що всі працівники патрульної поліції проходять інструктаж по користуванню приладом Trucam LTI 20/20. Прилад вимірювання швидкості є опломбований, інспектор доступу до нього не має. Після зміни даний прилад передається спеціально уповноваженій особі, яка перевіряє наявність пломб та вносить відеозаписи до спеціального серверу.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3998487, 31.03.2021 о 09 год. 28 хв. ОСОБА_2 рухався транспортним засобом Mitsubishi Outlander, НОМЕР_1 , по вул. Київська в с. Супрунівка керував транспортним засобом зі швидкістю 107 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 57 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Даною постановою накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с. 8)

Згідно доданого відповідачем до відзиву роздрукованого фото з Trucam LTI 20/20 № ТС000776, зафіксовано, що транспортний засіб Mitsubishi, н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 107 км/год при встановленому обмеженні - 50 км/год (а.с. 39).

На підтвердження порушення позивачем пункту 12.4. ПДР відповідачем, відповідно до статті 251 КУпАП, надано, зокрема, відповідну фотографію, на якій зафіксовано, що вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача відбулося за координатами 49°34`21.28``N 34°25`40.68``E, які об`єктивно засвідчують, що вимірювання відбулося у с. Супрунівка Полтавського району, що підтверджується сервісом Google Maps (а.с. 39).

З дослідженого CD-диску з відеозаписом порушення ПДР та розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідачем був зупинений ТЗ Mitsubishi Outlander, НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після зупинки ТЗ працівником поліції було названо місце зупинки транспортного засобу - с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, роз`яснено причину зупинки та права, передбачені Конституцією України та КУпАП (зокрема, право на правову допомогу). Від ознайомлення з відеозаписом, на якому зафіксоване адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився. Поліцейським Сніцаренком Я.О. було озвучено позивачу зміст оскаржуваної постанови та роз`яснено строк та порядок її оскарження (а.с. 38). Оглянутим відеозаписом спростовується твердження представника позивача Глазкова С.М. про те, що працівником поліції не було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права.

Факту зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції саме в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області сторона позивача не заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, у випадку вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У пунктом 12.4. ПДР вказано, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Відповідно, норми жданого Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення встановлених обмежень швидкості на 57 км/год.

Точність вимірювань приладу Trucam LTI 20/20 № ТС000776підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономіки (а.с. 43).

На відеозаписі оптичний приціл чітко вказує на транспортний засіб Mitsubishi, н.з. НОМЕР_1 . Зафіксована швидкість руху цього автомобіля в межах населеного пункту становила 107 км/год, ці відомості досліджені інспектором з урахуванням положень статті 252 КУпАП та зазначені безпосередньо у п. 5 оскаржуваної постанови (а.с. 8, 38).

Відповідно до копії свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки ДП «всеукраїнського державного науково - виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-01/21172 від 13 січня 2021 року, чинного до 13 січня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000776 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год в діапазоні від 2 то 200 км/год (а.с. 43). Тобто, вказаним свідоцтвом допускається застосування лазерний вимірювач швидкості в ручному режимі.

Відповідно до експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018, у лазерному вимірювачі швидкості LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації правопорушення, вчиненого позивачем ОСОБА_2 , правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт; об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. В додатку до експертного висновку зазначено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, серед яких і ТС000776 (а.с. а.с. 44, 45).

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації правопорушення, вчиненого позивачем ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року (а.с. 46, 47-48).

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Проте, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 типу засобу вимірювальної техніки - вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, не встановлює неможливість його використовувати. Відповідно, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, тому його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства України.

Отже, з урахуванням сукупності викладеного, суд приходить до висновку про те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000776 може засвідчувати порушення водієм швидкісного режиму, відповідно, може бути належним доказом по справі. Відповідно, слід дійти висновку, що керування водієм ОСОБА_2 31.03.2021 року транспортним засобом зі швидкістю 107 км/год та, як наслідок, порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Пункт 12.4 ПДР встановлює, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Інформація щодо місць проведення фіксації порушень ПДР оприлюднена у ЗМІ та розміщена на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції. Виміри швидкості руху транспортного засобу автомобіля під керуванням позивача відбулися в межах с. Супрунівка, шо підтверджується координатами зафіксованими приладам TruCam та дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» (Супрунівка) (а.с. 40-42)

Інформаційний знак 5.70 також розмішений перед місцем проведення контролю швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, а саме на в`їзді до села за 50-100 м до початку населеного пункту (а.с. 42). Дорожній знак 5.70 лише інформує про можливість здійсненню контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням ч. 2 ст. 2 КАС України та постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, дії позивача вірно кваліфіковані та стягнення накладено в межах санкції ч. 4 ст. 122 КУпАП, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд додатково зазначає, що, згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Такі висновки у схожих правовідносинах викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 та від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17

Клопотань про залучення в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції стороною позивача заявлено не було. Отже, у даному випадку позов пред`явлено до неналежного відповідача, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача поліцейського Сніцаренка Я.О.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 2, 3, 72, 76, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст. 6, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268, 283 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Сніцаренка Ярослава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача - Глазков Сергій Миколайович, службова адреса: вул. Покровська, 43, м. Решетилівка Полтавської області, 38400.

Відповідач - Поліцейський роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Сніцаренко Ярослава Олександровича, службова адреса: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, 38751.

Представник відповідача - Лобач Аліна Володимирівна, службова адреса: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, 38751.

Повний текст рішення складений 17 серпня 2021 року.

Суддя Ю.В. Зіненко