Справа № 640/23501/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2021 року м. Київ № 640/23501/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доНаціонального університету оборони України імені Івана Черняховського
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, в якому просить:

- визнати протиправним рішення тимчасово виконуючого обов?язки начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського генерал-лейтенанта Тарасова Віктора Михайловича про відмову зарахувати час навчання ОСОБА_1 в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до строку проходження ним військової служби;

- зобов?язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського вчинити певні дії, а саме: зарахувати час навчання ОСОБА_1 в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 15.07.1999 до 15.06.2002 до строку проходження ним військової служби.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що на час зарахування (прибуття) на навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою діяли положення ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», яка передбачала, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строки для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою витребувано письмові відомості та документальні докази про те, що даний ліцей є саме військовим навчальним закладом та, зокрема, мав статус військового навчального закладу у період з 15.07.1999 по 15.06.2002.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою є видом загальноосвітнього навчально-виховного закладу, в якому ліцеїсти проходять підготовку до вступу у військово-навчальні заклади. Натомість, навчання у даному військовому ліцеї не входить до закріпленого у ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» переліку видів військової служби.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якому останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Від Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою через канцелярію суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2020.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 звернувся до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського із рапортом від 10.09.2020, в якому просив зарахувати час навчання у Чернігівському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 15.07.1999 до 15.06.2002 до строку військової служби.

У відповідь на вказаний рапорт листом від 15.09.2020 №182/3690 Національний університет оборони України імені Івана Черняховського повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст.ст. 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», навчання у військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до вислуги років не зараховується.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі Закон №2232-XII).

За змістом ст. 2 Закону №2232-ХІІ у редакції, яка була чинна на час навчання позивача в ліцеї, було встановлено вичерпний перелік видів військової служби, до яких відносилась: строкова військова служба; військова служба за контрактом солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба осіб офіцерського складу за призовом; кадрова військова служба осіб офіцерського складу, зарахованих до Збройних Сил України та інших військових формувань до запровадження військової служби за контрактом.

У редакції ст. 2 Закону №2232-ХІІ станом на момент звернення позивача із рапортом до видів військової служби відноситься: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Зміст спірних правовідносин, що склались у цій справі зводиться до питання щодо правомірності неврахування відповідачем періоду навчання позивача у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до строку військової служби.

У силу ст. 24 Закону №2232-ХІІ у редакції, що була чинною протягом строку навчання позивача в ліцеї, пов`язувала початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаному у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Водночас, станом на момент виникнення спірних правовідносин жодна норма Закону №2232-ХІІ чи будь-якого іншого закону не відносить період навчання у ліцеї до періоду військової служби.

Згідно з розділом І статуту Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, копія якого наявна у матеріалах справи, останній є середнім навчально-виховним закладом з військово-професійною спрямованістю навчання та виховання.

Отже, військовий ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом в розумінні положень Закону №2232-XII, а тому строк його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання у такому учбовому закладі з метою підготовки до вступу у військово-навчальні заклади не можна вважати проходженням військової служби, згідно з переліком її видів, що закріплений у ст. 2 цього Закону.

Слід також зазначити, що Верховний Суд України у своїх рішеннях (зокрема, від 16.04.2013 у справі №21-107а13, від 01.10.2013 у справі №21-330а13) неодноразово вказував, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 №490 «Про реформу системи військової освіти», військові ліцеї були створені з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів.

Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №818/1880/18, від 19.12.2019 у справі №540/902/19 та від 12.02.2020 у справі №813/3997/17.
З огляду на викладене, суд виходить з того, що Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою не належить до військових навчальних закладів, а навчання у ньому не можна вважати навчанням у військовому навчальному закладі і проходженням військової служби, згідно з переліком її видів, що закріплений у ст. 2 Закону №2232-ХІІ.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (, адреса: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 28) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Т.О. Скочок