Справа № 220/1063/21
Суддя: Дурач О. А.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1063/21
Номер провадження № 2-а/220/26/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

з участю секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області (адреса: пр. Нахімова, б. 86, м. Маріуполь, Донецька область, 87517), поліцейського СРПП ВП № 4 Маріупольського РУП старшого сержанта поліції Куконос Віталія Вадимовича (адреса місця роботи: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Фонтанна, б. 87) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 р. справа надійшла до суду. 02.08.2021 р. після усунення недоліків поданої заяви відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 20 червня 2021 року о 12 год. 15 хв. поліцейським СРПП ВП №4 Маріупольського РУП старшим сержантом поліції Куконос Віталієм Вадимовичем (надалі по тексту - Відповідач 1) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 816369, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , нібито «20.06.2021 року о 12 год . 04 хв. в Донецькій обл. а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 609 км. + 500 м. не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Напрямок руху по смугах, а саме: зі смуги для руху ліворуч проїхав прямо, чим порушив п. 8.4.г ПДР України». Дії поліцейського вважає незаконними, а постанову протиправною:

- оскільки було порушено його право на захист та не надано можливості скористатися послугами адвоката;

- поліцейський порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і відразу прийняв рішення, визнав позивача винним та притягнув до адміністративної відповідальності, так і не ознайомивши з доказами, на відео, яке було надано поліцейським, не можливо було розгледіти ні марку авто (нібито об`єкт правопорушення), ні реєстраційного номера, ні водія (нібито суб`єкт правопорушення), ні саму мить правопорушення, ні дорожнього знаку 5.16, ні хоча б одного доказу провині позивача;

- у відривній квитанціі (додаток 1) не зазначений жоден з реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Це не дає можливим сплату штрафу;

- на відео з відео-регістратора Хіаоmі можно побачити два автомобіля які проїджають повз службового автомобіля поліціі не зупиняючись. Неможливо встановити що: саме автомобіль позивача рухався на даному відрізку шляху, оскільки не можна розібрати який державний номерний знак встановлений на автомобілі, що зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля відповідача 1; позивач знаходився за кермом; місцезнаходження дорожнього знаку 5.16, Напрямок руху по смугах;

- з відео бодікамери не зрозуміло на якому саме відрізку шляху вчинено правопорушення, за яке на позивача винесено оскаржувану постанову, так як згідно протоколу відповідач 1 вказує а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 609 км. + 500 м, тоді як на відео останній вказує а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 609 км. + 200 м, а згодом при зачитанні вироку (згідно тексту позову) Мелітополь-Новоазовськ 609 км. + 300 м;

- не зрозуміло час коли нібито було скоєно правопорушення о котрій саме годині вчинено правопорушення за яке на позивача винесено оскаржувану постанову, так як згідно протоколу відповідач 1 вказує «20.06.2021 року о 12 год. 04 хв.», на відео з відеореєстратора службового автомобіля час фіксації схожого автомобіля - 12 год. 04 хв., на відео з бодікамери відповідача - 11 год. 06 хв., тобто наявні не відповідності відео та постанови, які позбавляють можливості довести чітко час вчинення правопорушення.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 816369 від 20.06.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, б. 86, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Позиція відповідачів

17.08.2021 р. представником відповідача Головного управління Національної поліції в Донецькій області наданий відзив на подану позовну заяву. Натомість, враховуючи, що ухвалою суду від 02.08.2021 р. відповідачу надано строк для подання відзиву протягом 2 днів з дня отримання ухвали суду (а.с. 29-30), копію ухвали суду на адресу електронної пошти, направленої з врахуванням положень ст. 268 КАС України, відповідачі отримали 03.08.2021 р., 06.08.2021 р. представник відповідача головного управління надав заяву, у якій просить продовжити строк виконання вимог ухвали суду для надання відзиву і доказів у справі, при цьому не зазначаючи поважних причин ненадання відзиву у встановлені судом строки, докази про направлення відзиву позивачу відсутні, суд вважає, що вказаний відзив подано з порушенням ст. 175 КАС України, а тому суд вважає за необхідне вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач Куконос В.В. відзиву за позовом не надав.

Процедура судового розгляду

Позивач у судовому засіданні підтримав зазначені вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що на відео записі, який він отримав у поліції та долучив до матеріалів провадження, а також на відеозаписі, наданому поліцією суду, він не впізнає автомобіль «DAEWOO LANOS», оскільки на ньому не видно номерних знаків. Зауважив, що на відео, не збавляючи швидкості руху, автомобіль чорного кольору «DAEWOO LANOS», рухається повз автомобіля працівників поліції та не видно, що вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції. З невідомих причин, працівниками поліції не надані інші докази правопорушення. При ознайомленні в поліції з матеріалами справи він бачив ще й запис з боді камери, але йому невідомо, чому він не направлений суду.

Після перерви у судовому засіданні позивач надав заяву. У якій просить справу розглядати за його відсутності, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим подальше проведення розгляду даної справи за відсутності позивача.

У судове засідання відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення не з`явились. Доказів поважності причин неявки або заяв-клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів, матеріали справи містять достатньо даних для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

12.08.2021 р. на адресу суду надійшов диск з відеозаписом, наданий представником відповідача ГУ НП в Донецькій області (а.с. 40,41), а також 18.08.2021 р. суду надано для огляду виконавчою службою оригінал Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 816369, на запит суду від 18.08.2021 р.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, надані сторонами, з`ясувавши всі обставини справи, судом фактично встановлено наступне.

20.06.2021 р. поліцейським СПРР Куконос В.В. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 816369, згідно із якою водій ОСОБА_1 , 20.06.2021 р. о 12-04 год. на автошляху - Донецька область, Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 609 км +500 м, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», зі смуги для руху ліворуч проїхав прямо, чим порушив п. 8.4 «г'» ПДР України. Правова кваліфікація адміністративного правопорушення - ч. 1 ст. 122 КУпАП. Накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно запису у постанові, копію постанови отримано ОСОБА_1 30.06.2021 р.

Відеозаписи, надані сторонами є ідентичними та зі вказаних відеозаписів вбачається, що 20.06.2021 р. о 12-04 год. повз патрульного автомобіля рухається автомобіль «DAEWOO LANOS», чорного кольору. Натомість, номерного знака не видно, у постанові про адміністративне правопорушення колір автомобіля не зазначений, що унеможливлює ідентифікацію даного транспортного засобу. Позивач оспорює, що на відео зображений належний йому автомобіль. З відео не вбачається, що даний автомобіль взагалі був зупинений працівниками поліції.

Інших доказів сторонами не надано.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Таке право підтверджено численними рішеннями Верховного Суду, зокрема, постановою від 04.04.2018 в справі № 523/6540/16 (номер в Єдиному реєстрі судових рішень - 73249859).

Отже, винесення поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не суперечить вимогам діючого законодавства та його посадових обов`язків.

Суд зауважує, що дійсно відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, згідно з ПДР України, відкоситься до категорії «Інформаційно-вказівні знаки». Згідно п. 8.4. «г'», інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; інформаційно-вказівні знаки; запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

У відповідності до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем надано диск з відеозаписом, тоді як в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Окрім того, з наданого відповідачем відеозапису взагалі неможливо встановити, керуючи яким транспортним засобом, було вчинено порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем порушень Правил дорожнього руху відповідачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечує факт порушення ним п. 8.4 «г'» Правил дорожнього руху.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Висновки суду

Суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача під час складання постанови серії БАА № 816369 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, оскільки суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, що позивачем порушено п. 8.4. «г'» ПДР України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторони позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, в зв`язку з задоволенням позовних вимог понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454 грн. підлягають до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 72, 74, 77, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області (адреса: пр. Нахімова, б. 86, м. Маріуполь, Донецька область, 87517), поліцейського СРПП ВП № 4 Маріупольського РУП старшого сержанта поліції Куконос Віталія Вадимовича (адреса місця роботи: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Фонтанна, б. 87) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 816369 від 20.06.2021 р., прийняту інспектором СРПП ВП № 4 Маріупольського РУП Куконос Віталієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (адреса: м. Маріуполь, пр.. Нахімова, 86, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_2 ) понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Дурач