Справа № 640/5991/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Київ № 640/5991/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представників позивача Попова А.В., Мішутушкіна О.В., Шкітельова О.А., представника відповідача Пущука М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.02.2020 №, № та №, рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 05.03.2020 №142/26-15-04-13-18.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення відповідача прийняті на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501. Вказаний акт складено за результатами перевірки, яку призначено та проведено з порушенням вимог законодавства, що нівелює її правові наслідки.

Так, перевірку призначено згідно наказу відповідача 02.12.2019 №3948 на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) з огляду на ненадання ТОВ "Пауер Інжиніринг" відповіді на запит контролюючого органу від 18.09.2019 №7794/10/26-15-06-05-01-15.

При цьому, ТОВ "Пауер Інжиніринг" у відповідь на вказаний запит надіслано контролюючому органу пояснення від 03.10.2019 вих. №07/03 за змістом яких запитувані документи вилучені в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019. Однак, відповідач безпідставно розцінив такі пояснення як ненадання документів і призначив перевірку.

Також, згідно наказу від 02.12.2019 №3948 призначено та проведено перевірку ТОВ "Пауер Інжиніринг", у тому числі, з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих за 2016 рік. Водночас, за змістом статті 102 ПК України строки проведення перевірки показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих за І, II та III квартали 2016 року закінчилися 11.02.2019, 10.05.2019 та 11.11.2019 відповідно.

До того ж, перевірку ТОВ "Пауер Інжиніринг" призначену згідно наказу від 02.12.2019 №3948 відповідач провів у період з 17.12.2019 по 21.12.2019, у той час як наказ від 02.12.2019 №3948 позивач отримав лише 23.12.2019.

Позивач зауважив, що у ході перевірки документи дослідили вибірково. Так, в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019 вилучено первинні документи, договори, банківські виписки, що враховуються під час визначення доходу платника єдиного податку III групи. В описовій частині Акта перевірки зазначено, що перевіркою досліджено окремі матеріали кримінального провадження №0000251. Разом з цим, зміст висновків акту перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 та Перелік документів використаних при проведенні перевірки ТОВ "Пауер Інжиніринг" (додаток 2 до Акту перевірки) свідчать, що відповідачем не досліджувались всі первинні документи ТОВ "Пауер Інжиніринг" вилучені в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019, зокрема, договори комісії, які мають визначальне значення під час визначення доходу платника єдиного податку III групи.

Крім того, позивач вказав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 визнано протиправним та скасовано наказ від 02.12.2019 №3948, а також визнано протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо призначення та проведення вказаної перевірки ТОВ "Пауер Інжиніринг".

Неврахування відповідачем при проведення перевірки договорів комісії за якими ТОВ "Пауер Інжиніринг" у період перевірки здійснювало господарську діяльність призвело до безпідставних висновків перевірки про те, що доходом позивача є вся сума отриманих коштів від контрагентів, а не комісійна винагорода ТОВ "Пауер Інжиніринг". Вказані висновки відповідача суперечать нормам пункту 292.4 статті 292 ПК України та пункту 6 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (П(С)БО 15 «Дохід»), та зумовили помилковий висновок перевірки про перевищення позивачем як платником єдиного податку III групи граничного розміру доходу за 2016-2018 роки на підставі якого прийняті оскаржувані рішення.

Крім того, позивач вказав, що відповідач при обрахунку загальної суми від здійснення позивачем операцій з постачання товарів/послуг протягом останніх 12 календарних місяців, врахував доходи, отримані під час перебування платника податків на спрощеній системі оподаткування, невірно визначив дату нараховування податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2020 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ "Пауер Інжиніринг" посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501, згідно ТОВ "Пауер Інжиніринг" перевищено у податкових (звітних) періодах у 2016, 2017 та 2018 роках граничні обсяги доходу, визначені для платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи), при цьому, в порушення положень статті 293 ПК України, до суми перевищення не застосовано ставку єдиного податку у подвійному розмірі. Крім того, платником податку не подано заяву та відповідно не здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених ПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2021 замінено відповідача у справі, а саме, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача у ході судових засідань заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ТОВ "Пауер Інжиніринг" з 01.01.2016 зареєстроване платником єдиного податку номер запису 0024755, група ІІІ, ставка 5 відсотків.

Згідно з даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ "Пауер Інжиніринг" є 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Враховуючи відсутність власних обігових коштів у необхідній кількості, ТОВ "Пауер Інжиніринг" укладено наступні договори комісії:

- з ФОП ОСОБА_1 від 01.11.2016 №01/11-2016;

- з ФОП ОСОБА_2 від 01.06.2017 №01/06-2017;

- з ФОП ОСОБА_3 від 01.08.2017 №01/08- 2017;

- з ФОП ОСОБА_4 від 01.02.2018 №01/02-2018.

За змістом вказаних договорів комісії Комісіонер (Позивач) зобов`язується за дорученням Комітента (фізичні особи-підприємці) за комісійну плату від свого імені укласти за рахунок Комітента договори з Львівською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48), Ізмаїльською установою виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№22) (ДП «Ізмаїльський слідчий ізолятор 22»), Миколаївською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№50), Одеською установою виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№21) (ДП «Одеський слідчий ізолятор 21») щодо продажу теплової енергії у гарячій воді/парі.

ТОВ "Пауер Інжиніринг" укладено наступні договори про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) за державні кошти:

- із Миколаївською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№50) від 03.03.2015 №2, від 09.03.2016 №1, від 10.03.2017 №1, від 01.12.2017 №2, від 16.02.2018 №1;

- із Державною установою «Одеська установа виконання покарань (№21)» від 13.12.2017 №Г-224, від 03.11.2017 №Г-196, від 13.03.2017 №К-1, від 26.04.2018 №К-1,

- із Державною установою «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» від 26.03.2018 №К-2,

- із Державною установою «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 20.12.2018 №Г-106, від 20.12.2018 №Г-107, від 21.12.2018 №К-4, від 26.12.2018 №Г-110;

- із Львівською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) від 09.03.2016 №К-3, від 29.04.2016 №К-4, від 14.09.2016 №К-5, від 23.12.2016 №Г-223, від 27.12.2016 №Г-224,

- із Державною установою «Львівська виправна колонія (№48)» від 14.08.2017 №К-3, від 06.10.2018 №К-4.

Відповідно до витягу з рахунків Держказначейської служби України (м. Київ) за 2016-2018 роки в адресу ТОВ "Пауер Інжиніринг", за реалізовані підприємствам пенітенціарної системи товари (послуги), перераховано 31 801 025,89 грн, а саме: 2016 рік - 6 718 514,73 грн; 2017 рік - 12 936 260,16 грн; 2018 рік - 12 146 251 грн.

Слідчим відділом РОВКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 25.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

28.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2019 у справі №761/20573/19 проведено обшук квартири, в якій фактично проживають та здійснюють свою протиправну господарську діяльність директор ТОВ «Пауер Інжиніринг», в ході якого були вилучені документи, предмети та речі, які мають важливе доказове значення у кримінальному провадженню, зокрема, первинні документи та носії інформації на яких зберігаються такі документи в електронному вигляду, щодо вказаних відносин позивача із підприємствами пенітенціарної системи та фізичними особами-підприємцями.

Головне управління ДПС у м. Києві надіслало ТОВ «Пауер Інжиніринг» запит від 18.09.2019 №7794/10/26-15-05-05-01-15 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо відображення обсягу доходу в деклараціях платника єдиного податку по взаємовідносинах з ДП «Ізмаїльський слідчий ізолятор 22» (код ЄДРПОУ 8564179), ДП «Миколаївська виправна колонія № 50» (код 14316971), ДП «Одеський слідчий ізолятор 21» (код 8564162), ДП «Львівська виправна колонія № 48» (код 8681175), ДП «Дрогобицька виправна колонія № 40» (код 8563918) на загальну суму 31 801 025, 89 грн за період з 01.01.2016 по 31.2018.

За змісту вказаного запиту, ГУ ДПС у м. Києві отримано податкову інформацію, яка свідчить про порушення позивачем податкового законодавства у період з 01.01.2016 по 31.2018, про що вказують результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях платника податку третьої групи за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до статей 72, 73 і 74 ПК України, а саме: порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування в частині перевищення обсягів доходу, визначених до платників єдиного податку третьої групи по взаємовідносинах з ДП «Ізмаїльський слідчий ізолятор №22», ДП «Миколаївська виправна колонія №50», ДП «Одеський слідчий ізолятор №21», ДП «Львівська виправна колонія №48», ДП «Дрогобицька виправна колонія №40» на загальну суму 31 801 025,89 грн за період з 01.01.2016 по 31.2018.

У відповідь на вказаний запит ТОВ «Пауер Інжиніринг» надано пояснення від 03.10.2019 вих. №07/03, в яких зазначено про вилучення всіх документів як в паперовому так і в електронному вигляді, які пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Пауер Інжиніринг» та його певних контрагентів, в тому числі і за 2016 - 2018 роки разом із ноутбуком, на якому вони зберігалися. Позивач вказав про численні порушення під час здійснення обшуку та вилучення документів та неможливість ідентифікації переліку документів, які були вилучені під час обшуку. Враховуючи викладене, зважаючи на тимчасову фізичну відсутність у ТОВ «Пауер Інжиніринг» документів, визначених у запиті, позивач вказав про задоволення вимоги відповідача про надання документів шляхом надання дозволу відповідачу на доступ до оригіналів цих документів, які на даний час знаходяться в розпорядженні іншого державного фіскального органу, а саме Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві. Також у поясненні позивач зазначив, що у запиті відповідач не зазначив, на підставі яких саме документів (крім декларацій) зроблено висновок про нібито скоєння порушення податкового законодавства. До пояснень позивач долучив копії ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №761/22428/19.

Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2019 №3948 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Пауер Інжиніринг» (код 38814501)» на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Пауер Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих у 2016 - 2018 роки. Підстава: доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 28.11.2019 №847/26-15-05-07-03-16.

Копія вказаного наказу направлена ТОВ «Пауер Інжиніринг» поштовим відправленням 186, яке 04.12.2161186 здано до поштового відділення, 05.12.2019 не вручене під час доставки з інших причин, 23.12.2019 вручене позивачу.

У період з 17.12.2019 по 21.12.2019, на підставі наказу від 02.12.2019 №3948, ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Пауер Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих у 2016 - 2018 роки.

За результатом перевірки складено акт від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 у якому зафіксовано виявлені у ході перевірки порушення ТОВ «Пауер Інжиніринг» вимог:

- пункту 291.4 статті 291 ПК України, перевищено у податковому (звітному) періоді 2016 рік обсяг доходів та не здійснено перехід на сплату інших податків та зборів, встановлених Кодексом;

- пункту 292.6 статті 292, пунктів 293.5, 293.8 статті 293, підпункту 296.5.4 пункту 296.5 статті 296 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 197 529 грн, в т.ч. за 2016 рік на суму 197 529 грн;

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, внаслідок чого підприємством не задекларовано та не сплачено податок на прибуток у сумі 3 762 377 грн, а саме: в 2017 році - 1 940 439 грн, в 2018 році - 1 821 938 грн;

- пункту 181.1 статті 181, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ПК України, що призвело до не нарахування та не сплати підприємством суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету, на загальну суму 4 180 419 грн.

Вказані висновки перевірки ґрунтуються на тому, що ТОВ "Пауер Інжиніринг" за реалізовані підприємствам пенітенціарної системи товари (послуги) отримано дохід за 2016 рік у сумі 6 718 514,73 грн, за 2017 рік - 12 936 260,16 грн, за 2018 рік - 12 146 251 грн, тобто більше ніж граничний розмір доходу, який дозволяє перебувати на спрощеній системі оподаткування. Водночас, у 2016 році ТОВ "Пауер Інжиніринг" до суми перевищення не застосовано ставку єдиного податку у подвійному розмірі, що призвело до заниження податкового зобов`язання з єдиного податку за 2016 рік на суму 197 529 грн. Також ТОВ "Пауер Інжиніринг" у зв`язку із вказаним перевищенням не подано заяву та відповідно не здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених ПК України, що призвело до заниження вказаних сум податку на прибуток та ПДВ.

Не погоджуючись із вказаними висновками акта перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501, позивач подав до контролюючого органу заперечення від 27.01.2020. Однак, розглянувши вказані заперечення ГУ ДПС у м. Києві листом від 05.02.2020 №21741/10/26-15-05-07-03-15 повідомило позивача про залишення висновків акта перевірки без змін, а заперечень - без задоволення.

07.02.2020 на підставі вказаних висновків акта перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 ГУ ДПС у м. Києві прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Пауер Інжиніринг" з податку на прибуток підприємств в розмірі 4 702 971,00 грн, з них, за податковим зобов`язанням - 3 762 377 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 940 594 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Пауер Інжиніринг" з податку на додану вартість в розмірі 5 225 524,00 грн, з них, за податковим зобов`язанням - 4 180 419 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 045 105 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Пауер Інжиніринг" з єдиного податку в розмірі 246 911,00 грн, з них, за податковим зобов`язанням - 197 529,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 49 382,00 грн.

Також на підставі висновку акту від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 про перевищення ТОВ "Пауер Інжиніринг" у 2016 році граничного обсягу доходів, 05.03.2020 ГУ ДПС у м. Києві щодо ТОВ "Пауер Інжиніринг" прийнято рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку №142/26-15-04-13-18.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями від 07.02.2020 №, №, № та рішенням від 05.03.2020 №142/26-15-04-13-18, вважає їх протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 та від 28.05.2020 у справі №818/532/16 Верховний Суд зауважив, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Після оцінки судами порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, на які вказує позивач, суди мають обов`язково оцінювати такі порушення з огляду на те, чи призвели вони до необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу та чи є вони такими, що тягнуть протиправність податкового повідомлення-рішення. У разі, якщо установлені судом порушення щодо проведення перевірки не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, суди мають переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, які слугували підставою для визначення платнику грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд у першу чергу здійснює оцінку правомірності призначення та проведення відповідачем перевірки за висновками якої прийняті оскаржувані рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №813/2162/17 зазначено, що наказ контролюючого органу про проведення перевірки має утримувати в собі в якості підстави її проведення посилання на неотримання пояснень від платника податку та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу щодо виявлених обставин, визначених таким запитом.

Згідно з підпунктом 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи та матеріали.

Отримання податкової інформації, її зміст та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, вимоги до його оформлення, а також поняття податкової інформації.

Згідно із абзацом 2 пункту 1 Порядку податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Податкова інформація надається органам державної податкової служби періодично або за окремим письмовим запитом таких органів у безоплатному порядку (пункт 2 Порядку).

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

У постанові від 06.10.2020 у справі №280/1475/19 Верховний Суд зауважив, що обов`язку платника податків надати пояснення та документальні підтвердження на письмовий запит кореспондує і обов`язок контролюючого органу, посилаючись на відповідну правову підставу для направлення запиту, конкретизувати та розкрити, що саме зумовило необхідність отримання такої інформації від платника податків та у зв`язку з чим виникла необхідність надання такої інформації.

При цьому, згідно постанови Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №813/1757/18 окремі недоліки в оформленні запиту не можуть слугувати підставою для відмови підприємства у наданні інформації на такі запити. Разом з тим, запити податкового органу повинні бути оформлені таким чином, щоб платник податків міг усвідомлювати, на які ймовірні порушення податкового законодавства робить посилання податковий орган, задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у податкового органу інформації.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2018 у справі № 813/4042/17 зауважив, що призначення позапланової документальної перевірки з підстав відсутності відповіді на запит контролюючого органу є незаконним, якщо платник податку надав обґрунтовану відповідь на такий запит. Якщо платник податку, на думку контролюючого органу, надав неповну відповідь на запит, контролюючий орган, не проінформувавши платника про те, якої інформації недостатньо, не має законних підстав для видачі наказу про призначення перевірки. Часткове надання платником податку необхідної інформації контролюючому органу не можна вважати повним ненаданням відповіді на запит.

У постанові від 31.03.2020 у справі №820/3477/16 Верховний Суд, скасовуючи наказ на перевірку, виходив з того, що платник надав відповіді на запити відповідача та копії витребуваних ним документів, проте контролюючим органом не було доведено, що надані документи, аналізувались контролюючим органом і що такі, за результатом аналізу, є недостатніми для спростування інформації про порушення платником норм податкового законодавства, що свідчить про відсутність у контролюючого органу обґрунтованих підстав для призначення перевірки позивача.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями на письмовий запит контролюючого органу. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально непідтверджені, а відповідно, якщо їх взагалі не надано, перевірка може бути призначена.

Суд зазначає, що відповідність запиту від 18.09.2019 №7794/10/26-15-06-05-01-15 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» вказаним вимогам досліджувалась Окружним адміністративним судом міста Києва під час розгляду адміністративної справи №640/1874/20.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 Окружний адміністративний суд міста Києва вказав, що аналізуючи зміст запиту відповідача від 18.09.2019 №7794/10/26-15-06-05-01-15 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», суд встановив, що фактично він не містить жодної з підстав, зазначених у пункті 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, для направлення такого запиту, а лише посилання на норми Податкового кодексу України.

Згідно статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, - повернуто особі, яка її подала.

Таким чином, станом на час розгляду даної справи набрало законної сили судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 яким встановлено невідповідність запиту відповідача від 18.09.2019 №7794/10/26-15-06-05-01-15 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» вимогам ПК України.

Також у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 зазначено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено тягар доказування, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження отримання податкової інформації, що свідчить про порушення позивачем валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків за спірний період.

Вказані докази не надані відповідачем суду й під час розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного суд вважає, що встановлена рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20, яке набрало законної сили, обставина щодо відсутності у запиті від 18.09.2019 №7794/10/26-15-06-05-01-15 зазначення підстав направлення такого запиту, передбачених у пункті 73.3 статті 73 ПК України, має преюдиційне значення у даній справі та вказує на невідповідність вказаного запиту вимогам закону, а отже й на неможливість призначення податкової перевірки у разі ненадання відповіді на такий запит.

Водночас, посилання позивача на вилучення документів фінансово-господарської діяльності є недоречними, оскільки за правилами пункту 85.9 статті 85 ПК України контролюючий орган повинен звернутись до правоохоронних органів про надання документів або забезпечення доступу до них, лише під час проведення перевірки а не на стадії її призначення.

Щодо доводів позивача про те, що перевірку ТОВ "Пауер Інжиніринг" призначену згідно наказу від 02.12.2019 №3948 відповідач провів у період з 17.12.2019 по 21.12.2019, у той час як наказ від 02.12.2019 №3948 позивач отримав лише 23.12.2019, суд зазначає наступне.

Встановлено, що копія вказаного наказу направлена ТОВ «Пауер Інжиніринг» поштовим відправленням 186, яке 04.12.2161186 здано до поштового відділення, 05.12.2019 не вручене під час доставки з інших причин, 23.12.2019 вручене позивачу.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що формально наказ від 02.12.2019 №3948 вважається врученим ТОВ «Пауер Інжиніринг» 05.12.2019.

Разом з цим, з огляду на те, що невідомі причини з яких поштове відправлення 186 не вручене ТОВ «Пауер Інжиніринг» 05.12.2019, а також зважаючи на отримання позивачем вказаного наказу про призначення перевірки після проведення такої перевірки, суд вважає, що у даному випадку твердження про те, що наказ від 02.12.2019 №3948 вручений ТОВ «Пауер Інжиніринг» 05.12.2019 буде проявом надмірного формалізму.

Щодо періоду за який призначено та проведено вказану перевірку ТОВ «Пауер Інжиніринг» згідно наказу від 02.12.2019 №3948 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Пункт 296.3 статті 296 ПК України передбачає, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Встановлено, що наказом ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2019 №3948 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Пауер Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих у 2016 - 2018 роки.

Однак, за змістом статті 102 ПК України, строки проведення перевірки показників, що містяться у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи поданих за І, II та III квартали 2016 року закінчилися 11.02.2019, 10.05.2019 та 11.11.2019 відповідно.

Таким чином, наказом ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2019 №3948 в порушення вказаних норм та прав позивача призначено та проведено перевірку показників, що містяться у податкових деклараціях ТОВ "Пауер Інжиніринг" за І, II та III квартали 2016 року.

Суд також зауважує, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень слугував, зокрема, висновок відповідача про отримання ТОВ "Пауер Інжиніринг" доходу за три квартали 2016 року у сумі 3 132 313 грн. Тобто, незаконність проведення перевірки показників, що містяться у податкових деклараціях ТОВ "Пауер Інжиніринг" за І, II та III квартали 2016 року, також безпосередньо свідчить про необґрунтованість висновку перевірки на підставі якого прийняті оскаржувані рішення.

Пункт 83.1 статті 83 ПК України передбачає, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки;

83.1.4. судові рішення;

83.1.5. виключено;

83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, відповідно до пункту 85.9 статті 85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

В описовій частині акта перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 зазначено, що перевіркою досліджено окремі матеріали кримінального провадження №0000251.

Разом з цим, зміст висновків акту перевірки від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 та Перелік документів використаних при проведенні перевірки ТОВ "Пауер Інжиніринг" (додаток 2 до Акту перевірки) свідчать, що відповідачем не досліджувались всі первинні документи ТОВ "Пауер Інжиніринг" вилучені в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019, зокрема, договори комісії, які укладені ТОВ "Пауер Інжиніринг" з ФОП ОСОБА_1 від 01.11.2016 №01/11-2016, з ФОП ОСОБА_2 від 01.06.2017 №01/06-2017, з ФОП ОСОБА_3 від 01.08.2017 №01/08-2017, з ФОП ОСОБА_4 від 01.02.2018 №01/02-2018.

При цьому, вказані договори комісії та первинні документи, що підтверджують фактичне виконання зобов`язань за ними, позивач не міг надати до перевірки самостійно з огляду на їх вилучення у ТОВ "Пауер Інжиніринг".

Суд зазначає, що оскаржувані рішення відповідача ґрунтуються на висновку перевірки про те, що за 2016-2018 роки в адресу ТОВ "Пауер Інжиніринг", за реалізовані підприємствам пенітенціарної системи товари (послуги), перераховано 31 801 025,89 грн, а саме: 2016 рік - 6 718 514,73 грн; 2017 рік - 12 936 260,16 грн; 2018 рік - 12 146 251 грн. Вказані кошти на думку відповідача є доходом позивача у відповідні звітні (податкові) періоди у зв`язку із отриманням яких позивач повинен був у зв`язку із перевищенням граничної річної суми доходу для платника єдиного податку ІІІ групи:

- нарахувати у 2016 році на суму перевищення граничної річної суми доходу для платника єдиного податку ІІІ групи єдиний податок у подвійному розмірі (підстава прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.02.2020 №);

- з 01.01.2017 здійснити перехід на сплату інших податків та зборів (підстава прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 05.03.2020 №142/26-15-04-13-18);

- з 01.01.2017 нараховувати зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість на суми доходу, у тому числі на отримані за вказаними договорами постачання від підприємств пенітенціарної системи кошти у 2017 році 12 936 260,16 грн та у 2018 році 12 146 251 грн (підстава для прийняття податкових повідомлень-рішень від 07.02.2020 № та №).

Згідно з пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до підпункту 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України до третьої групи платників єдиного податку, відносяться фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

За змістом пункту 292.4 статті 292 ПК України та пункту 6 П(С)БО 15 «Дохід» у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Таким чином, неврахування відповідачем під час перевірки вказаних договорів комісії призвело до необґрунтованих висновків перевірки про те, що сумою доходу ТОВ "Пауер Інжиніринг" є уся сума, перерахована на рахунок позивача підприємствами пенітенціарної системи у 2016-2018 роках за вказаними договорами постачання, а не розмір комісійної винагороди позивача за такими операціями. Отже, таке порушення відповідачем порядку проведення перевірки призвело до спотворення її висновків та їх необґрунтованості у вказаній частині.

Необхідно зауважити, що недотримання податковим органом вимог щодо підстав та процедури проведення перевірки свідчить про її незаконність та нівелює правові наслідки такої перевірки.

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Встановлення протиправності дій податкового органу щодо проведення перевіри без законних підстав є достатньою та самостійною підставою для визнання наслідків такої перевірки, без аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень.

Враховуючи наведене суд зазначає, що перевірка ТОВ "Пауер Інжиніринг" за наслідком якої складено акт від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 за висновками якого прийняті оскаржувані рішення, призначена та проведена з порушеннями вимог податкового законодавства, що призвело до спотворення її висновків, які неможливо вважати обґрунтованими.

До того ж, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №640/1874/20 визнано протиправним та скасовано наказ від 02.12.2019 №3948, а також визнано протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо призначення та проведення вказаної перевірки ТОВ "Пауер Інжиніринг". Тобто, наявне судове рішення, яке набрало законної сили, та яким підтверджено незаконність призначення та проведення вказаної перевірки.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про незаконність вказаної перевірки, а отже й неможливість породження такою перевіркою будь-яких легітимних наслідків, що свідчить про протиправність оскаржуваних рішень.

Крім того, суд враховує, що необґрунтованість висновків акту від 27.12.2019 №110/26-15-05-07-03-10/38814501 також підтверджено експертними висновками судово-економічної експертизи Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України:

- від 14.07.2020 №СЕ-19-20/13476-ЕК, складеного на виконання адвокатського запиту представника ТОВ "Пауер Інжиніринг" від 06.05.2020;

- від 28.07.2020 №СЕ-19-20/11851-ЕК, складеного на виконання постанови від 21.04.2020 старшого слідчого з ОВС СВ РОВКП СУ ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової міліції Д.Дубини у кримінальному провадженні №0000251 від 25.03.2019.

При розгляді даної справи суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведені правові позиції Верховного Суду, які є обов`язковими до врахування, суд надав правову оцінку виключно доводам сторін щодо правомірності призначення перевірки. Відсутність у даному рішенні розгорнутої та повної правової оцінки висновків відповідача щодо встановлених у ході перевірки порушень позивачем вимог ПК України та заперечень позивача у цій частині жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат розгляду даної справи, адже згідно наведених висновків встановлення протиправності дій податкового органу щодо призначення та проведення перевіри без законних підстав є достатньою та самостійною підставою для визнання наслідків такої перевірки протиправними.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З урахуванням наведеного у сукупності, суд вважає, що контролюючим органом не доведено правомірності призначення та проведення вказаної перевірки, обґрунтованості її висновків, а надані позивачем обґрунтування та встановлені судом обставини даної справи свідчать про протилежне, що вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.02.2020 №, № та №, а також рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 05.03.2020 №142/26-15-04-13-18.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 12.03.2020 №87311, позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 21020 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.02.2020 №, № та №.

Визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 05.03.2020 №142/26-15-04-13-18.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" (місцезнаходження юридичної особи: 02094, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Антонова, будинок 5-А, офіс 303; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 38814501).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Повий текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 18.08.2021.

Суддя О.М. Чудак