Справа № 163/2663/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 163/2663/20 пров. № А/857/12001/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.

за участі секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 07 червня 2021 року (суддя Чишій С.С., м. Луцьк, повне судове рішення складено 11 червня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби, у якому просила визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0151/20500/20 від 20 травня 2020 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.481 МК України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 не повідомлялась про розгляд справи про порушення митних правил, жодні застереження, листи, протоколи на її адресу не надходили. Тобто, під час розгляду справи про порушення митних правил позивач була позбавлена можливості подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватись правничою допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати докази, доводи, міркування та заперечення.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 07 червня 2021 року у справі №163/2663/20 позов задоволено. Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І.Я. від 20 травня 2020 року в справі про порушення митних правил № 0151/20500/20 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.481 МК України та накладення стягнення у виді штрафу визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0151/20500/20 закрито.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що протокол про порушення митних правил та повідомлення про розгляд справи було направлено рекомендованим листом за повідомленою позивачем адресою. При цьому, митним органом було вжито всіх можливих заходів для забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 , тому висновки суду про наявність підстав для скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0151/20500/20 від 20 травня 2020 року є помилковими.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 29 січня 2020 року інспектор Волинської митниці Держмитслужби склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0151/20500/20 за ознаками вчинення нею порушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.481 МК України. В протоколі зазначено, що ФОП ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового вивезення за межі митної території України за ОСОБА_2 №/17/0004/19 товару "Виставкові матеріали" загальною вагою 1780 кг та вартістю 492 євро більше ніж на двадцять діб.

20 травня 2020 року в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтак І.Я. винесено постанову №0151/20500/20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.481 МК України і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Не погодившись із винесеною митним органом постановою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття оскаржуваної постанови позивач не отримувала повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі щодо надання пояснень, присутності під час розгляду протоколу, користування правовою допомогою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 4 ст. 481 МК України передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на двадцять діб тягне за собою накладення.

Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення (ст.467 МК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.01.2019 за межі митної території України через м/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_3 від 05.01.2019 №ІІА 17/0004/19 в митному режимі «тимчасове вивезення» відповідно до Конвенції «про тимчасове ввезення», м. Стамбул, 1990 рік та ст. 118 Митного кодексу України було вивезено товар «Виставкові матеріали», загальною вагою 1780 кг., загальною вартістю 492 Євро, який слідував з ФОП ОСОБА_1 .

Особою, відповідальною за дотриманням режиму «тимчасового ввезення» вищевказаних товарів за книжкою (карнет) А.Т.А. від 05.01.2019 №11А17/0004/19 являється позивач ОСОБА_1 .

Вищевказаний товар необхідно було ввезти на митну територію України у строк до 04.01.2020, так як книжка (карнет) А.Т.А. від 05.01.2019 №НА17/0004/19 втратила чинність у зв`язку із закінченням терміну її дії.

Відповідно до інформації, внесеної до програмно-інформаційного комплексу «Контроль доставки по книжкам (карнетам) А.Т.А.» єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС встановлено, що товар «Виставкові матеріали», загальною вагою 1780 кг., загальною вартістю 492 Євро, які вивозилися за межі митної території України з використанням книжки (карнета) А.Т.А. від 05.01.2019 №UА17/0004/19 у встановлені терміни не ввезено на митну територію України.

Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягай 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 , керівник ФОП « ОСОБА_1 », перевищила строк тимчасового вивезення за межі митної території України за книжкою (карнет) А.Т.А. від 05.01.2019 №UA17/0004/19 товару «Виставкові матеріали», загальною вагою 1780 кг, загальною вартістю загальною вартістю 492 Євро більше ніж на двадцять діб.

Для надання пояснень ОСОБА_1 була викликана до Волинську митниці Держмитслужби рекомендованим листом №360-7.3-20 від 16.01.2020 року (№020), однак у зазначений термін не прибула.

Відповідно до ч.1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

По факту виявлення порушення митних правил ОСОБА_1 посадовою особою Волинської митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил від 29.01.2020 року №0151/20500/20 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.481 МК України який направлено рекомендованим листом №884-7.3-20 від 30.01.2020 (№618). Розгляд справи було призначено на 04.03.2020, за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця Держмитслужби.

Відповідно до п.10 ст.494 Митного кодексу України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Згідно з ч. 2, 4 ст.526 МК України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

ОСОБА_1 на розгляд справи про порушення митних правил до Волинської митницю Держмитслужби не з`явилася, будь-яких заяв на адресу митного органу не направляла, у зв`язку з чим листом від 27.04.2020 №3780-7.3-20 розгляд справи про порушення митних правил було перенесено на 20.05.2020.

Однак усі листи, які були надіслані на адресу ОСОБА_1 , повернулися за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З аналізу зазначених норм Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини можна дійти висновку, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що неотримання позивачем поштової кореспонденції, якою митний орган з додержанням вимог МК України надсилав протокол про порушення митних правил та повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил за належною позивачу адресою, та яка повернулася відповідачу у зв`язку з її неотриманням позивачем (за закінченням терміну зберігання), зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу митному органу для направлення кореспонденції, вказавши її в товаросупровідних документах під час митного оформлення товару.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Волинською митницею Держмитслужби було вжито усіх заходів для забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 , передбачених статтею 498 МК України

Враховуючи те, що факт порушення ОСОБА_1 митних правил підтверджено в ході судового розгляду справи, й позивач такого порушення не заперечує, а покликається лише на недотримання відповідачем порядку розгляду справи про порушення митних правил, який на переконання апеляційного суду відповідачем дотримано, тому постанова № 0151/20500/20 від 20 травня 2020 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.481 МК України, є правомірною та скасуванню не підлягає.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби задовольнити.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 07 червня 2021 року у справі №163/2663/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар