Справа № 580/5293/21
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року справа № 580/5293/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (далі-позивач) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-відповідач), в якому позивач просить скасувати постанову державного виконавця від 05.07.2021 у виконавчому провадженні №62666650 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно наклав на позивача штраф спірною постановою, оскільки позивачем виконане рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання

Ухвалою від 11.08.2021 суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі третя особа).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов, а треті особи пояснення не надали, про причини неподання, суд не повідомили.

Ухвалою від 12.07.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №580/2961/19, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 02.09.2019 та від 10.09.2019, а також дії щодо формування неповної відповіді, викладеної листом вих.№01-08/Г-12з-105 від 12.09.2019, на заяву від 02.06.2016.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 02.09.2019 (вх. від 02.09.2019 №Г-96) та від 10.09.2019 (вх. від 10.09.2019 №Г-98), об`єктивно, всебічно і вчасно перевіривши викладені в них обставини та факти, а за наслідками вчинити в межах чинного законодавства заходи та письмово повідомити його у встановлений законодавством строк щодо всіх викладених у вказаних заявах питань.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З метою примусового виконання вказаного рішення Черкаський окружний адміністративний суд 21.07.2020 видав виконавчий лист, на підставі якого 29.07.2020 відкрито виконавче провадження №62666650.

Листами від 07.08.2020 №08-07-1429 та від 12.05.2021 №08-07-1124 позивач повідомив відповідача, що вказане рішення суду виконане до часу відкриття виконавчого провадження.

05.07.2021 державним виконавцем Яжук С.С. прийнято постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання у повному обсязі рішення суду.

Зокрема вказано, що при наданні відповіді на п.п.1, 2 заяви ОСОБА_1 від 02.09.2019 зазначено про перегляд власної позиції, але не вчинено дій щодо перегляду власних рішень (листів) з урахуванням зміни обставин, про які зазначає Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 у справі №823/782/16.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

На підставі п.18 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень згідно з ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

На підставі ч.1 цієї статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання.

На підставі ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 №586/22631/17 зауважив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню судом.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст.370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд врахував, що спірною постановою штраф застосований за виконання позивачем не в повному обсязі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №580/2961/19, яким зобов`язано позивача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 02.09.2019 (вх. від 02.09.2019 №Г-96) та від 10.09.2019 (вх. від 10.09.2019 №Г-98), об`єктивно, всебічно і вчасно перевіривши викладені в них обставини та факти, а за наслідками вчинити в межах чинного законодавства заходи та письмово повідомити його у встановлений законодавством строк щодо всіх викладених у вказаних заявах питань.

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення суду позивач склав та направив ОСОБА_1 лист від 10.07.2020 №08-07-1251.

У вказаному листі позивач на п.1 заяви від 02.09.2019 щодо відкликання листів від 03.04.2019 та від 17.07.2019 зазначив, що Управлінням переглянута власна позиція, викладена у цих листах, однак їх складення відбувалось на підставі чинних судових рішень. Після прийняття Верховним Судом рішення від 15.08.2019 у справі №580/782/16, окремі висновки у зазначених листах не використовуються Управлянням. Також зазначено, що Законом України «Про звернення громадян» не передбачено відкликання листів у разі зміни обставин, якими вони обґрунтовувались.

Щодо п.2 заяви від 02.09.2019 (врахувати, що наслідки виконання вищевказаного рішення та відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 буде приймати виключно від виконавчої служби) позивач зазначив, що на виконання постанови Верховного Суду від 15.08.2019 відкриті виконавчі провадження №60480093 та №60480124, які закінчені у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Щодо п.3 заяви від 02.09.2019 (направити слідчому поліції Тищенку І.В. оригінал справи №25, яка відповідно до журналу обліку особових справ оформлена 13.11.2001) відповідач з посиланням на норми КПК України повідомив, що надання особових справ потерпілих слідчим може бути здійснено на підставі ухвали слідчого судді. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку Фонду надання слідчим органам оригіналів документів на вимогу потерпілої сторони чи третіх осіб.

Щодо п.4 заяви від 02.09.2019 (прийняти до відома, що ОСОБА_2 ухвалою від 15.05.2019 у справі №580/1436/19 визнав корупційні дії у справі №823/782/16 та задовольнив самовідвід) зазначено про прийняття до відома вказаного факту.

Стосовно вимог листа ОСОБА_1 від 10.09.2019 щодо видачі йому матеріалів перевірки питань, вказаних у заяві, зазначено, що ст.17 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право громадянина, який звернувся із заявою чи скаргою, знайомитися з матеріалами перевірки. Оскільки наказом від 22.06.2020 №282-од обмежено доступ відвідувачів на територію робочих органів Фонду до завершення карантину, з матеріалами перевірки можливо ознайомитись після завершення карантину згідно з графіком прийому громадян.

Стосовно п.3 листа від 10.09.2019 щодо дат перебування ОСОБА_3 у відпустці, ОСОБА_1 надано відповідну інформацію.

Щодо п.4 листа від 10.09.2019 (відобразити реакцію керівника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області Леонова О.П. на відповідь ОСОБА_4 від 02.09.2019) зазначено, що відповідь від 06.09.2019 містила відповіді на всі поставлені питання у зверненні. Однак, відповідь не містила посилань на нормативно-правові акти, якими вона обґрунтовувалась. У зв`язку з чим, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 переглянута звернення від 02.09.2019 та надано відповіді з усіх поставлених питань з посиланням на нормативно-правові акти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №580/2961/19 щодо повторного розгляду заяв ОСОБА_1 від 02.09.2019 (вх. від 02.09.2019 №Г-96) та від 10.09.2019 (вх. від 10.09.2019 №Г-98), перевірки викладених в них обставин та фактів і письмового повідомлення щодо всіх викладених у вказаних заявах питань.

Стосовно підстав прийняття спірного рішення, а саме: при наданні відповіді на п.п.1, 2 заяви ОСОБА_1 від 02.09.2019 зазначено про перегляд власної позиції, але не вчинено дій щодо перегляду власних рішень (листів) з урахуванням зміни обставин, про які зазначає Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 у справі №823/782/16, - суд зазначає таке.

Як установлено у мотивувальній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №580/2961/19 зава ОСОБА_1 від 02.09.2019 має характер письмового звернення, поданого відповідно до вимог Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР Про звернення громадян (далі Закон №393/96-ВР).

На підставі ч.1 ст.7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до вимог ст.19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Суд врахував, що наведеними нормами Закону №393/96-ВР не передбачено обов`язку органу державної влади відкликати складені та направлені ними листи у разі зміни обставин, які були підставою їх складення.

Крім того, обов`язку відкликання листів від 03.04.2019 та від 17.07.2019 не покладено на позивача рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №580/2961/19.

Тому суд вважає необґрунтованими підстави прийняття спірного рішення щодо невчинення дій з перегляду власних рішень (листів) з урахуванням зміни обставин, про які зазначає Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 у справі №823/782/16.

Статтею 2 Закону №1404-VIIІ визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У спірних відносинах державним виконавцем не було дотримано вказаних принципів.

Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення прийняте за відсутності правових підстав, вказаних у ст.75 Закону №1404-VIII.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яжука С.С. від 05.07.2021 у виконавчому провадженні №62666650 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.А. Рідзель