Справа № 320/13998/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Київ № 320/13998/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача Ничик А.В., Самсон Г.П.,

від відповідача Малай В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Тет-Ойл»

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Тет-Ойл» (далі по тексту позивач, ПП «Тет-Ойл») з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Київській області), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.07.2020 № виданого ГУ ДПС у Київській області щодо застосування штрафних санкцій в сумі 120 000 грн. складеного згідно акта № 169/32/35259046 від 01.07.2020 ГУ ДПС у Житомирській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що дані які викладені в акті перевірки безпідставні, без дослідження законодавчих та документальних актів, тому зроблені посадовими особами контролюючого органу висновки щодо відсутності витратомірів лічильників та рівнемірів лічильників на підприємстві позивача є необгрунтованими, відтак складене відповідачем податкове повідомлення - рішення від 23.07.2020 р. № , щодо застосування штрафних санкцій в розмірі 120 000 грн. є безпідставним. Додатково позивач зауважив, що до податкового повідомлення-рішення не наданий розрахунок нарахування штрафних санкцій в сумі 120 000 грн., що є порушення ст. 58.1 Податкового кодексу України.

Позивач стверджував, що паливороздавальні колонки та/або топливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників. Додав, що ПП «Тет-Ойл» має паливо роздавальні колонки, у яких є позитивні результати повірки, про що вказано у відмітках паспорту, тому вони мають право виконувати функції витратомірів-лічильників. Крім того, ПП «Тет-Ойл» має рулетку метрошток, який надає можливості вимірювати обсяги об`єму палива в кожному окремо резервуарі. Метршток має позитивний результат калібрування, про що свідчить відмітка повірки в паспорті метроштока.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 суд відклав підготовче засідання у справі на 05.04.2021.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у розпорядників акцизних складів на підставі норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром -паливом витратомірами- лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020. При цьому, з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 ПК України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

Відповідач вказав, що під час перевірки встановлено, що станом на 18.06.2020 незареєстровані 4 рівноміра-лічильника на 4-х резервуарах та 2 витратоміра-лічильника на акцизному складі позивача, що зумовило прийняття ГУ ДПС у Київській області податкового повідомлення-рішення від 23.07.2020 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 120 000 грн. Водночас, контролюючий орган діяв в межах повноважень та з дотриманням чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 27.04.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 суд відклав розгляд справи на 25.05.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 суд відклав судовий розгляд справи на 15.06.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 суд відклав розгляд справи на 13.07.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 суд відклав розгляд справи на 03.08.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 суд відклав розгляд справи на 09.08.2021.

У судове засідання, призначене у справі на 09.08.2021 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та зазначив, що не погоджується з висновками податкового органу про відсутність у ПП «Тет-Ойл» витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, оскільки у підприємства наявні паливо-роздавальні колонки та паспорти на паливо-роздавальні колонки. На запитання суду, стосовно того, які з документів наданих позивачем підтверджують наявність саме чотирьох рівнемірів лічильників на підприємстві позивача, представник позивача зазначив, що вказане підтверджується паспортом № 248.

Уповноважений представник відповідача заперечував щодо задоволення позову та вказав, що в акті перевірки не прописана наявність витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників на підприємстві позивача. При цьому, доводи представника позивача про наявність витратомірів-лічильників не підтверджені належним доказами, як і наявність метрошока.

Водночас, судом встановлено, що 09.08.2021 на адресу суду надійшли пояснення позивача до позовної заяви, в яких позивачем зазначено доводи щодо підстав позову, які не були зазначені в позовній заяві.

Відповідно до приписів частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, доводи позивача викладені у додаткових поясненнях до позову не приймаються судом до уваги, оскільки зміна підстав позову допускається лише на стадії підготовчого провадження, якщо справа розглядається за правилами загального позовного провадження. При цьому, вказані письмові пояснення, у яких позивачем зазначено нові підстави позову подана представником позивача на стадії судового розгляду справи по суті після закриття підготовчого провадження, відтак суд не надає їм правову оцінку.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «Тет-Ойл» (6; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Радянська, буд. 5, кв.34) зареєстровано як юридична особа 06.09.2007 номер запису № 0000920. Видами діяльності позивача згідно кодів КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП Тет-Ойл»» взяте на облік в якості платника податків з 07.09.2007 року та перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Київській області.

На підставі пп.80.2.2 п.80 ст.80 Податкового кодексу України працівниками ГУ ДПС у Житомирській області в період з 18.06.2020 по 01.07.2019 проведена фактична перевірка АЗС підприємства ПП «Тет-Ойл» () за адресою: Житомирська область, с. Попільня, вул. Прикордонників, 70А.

За результатами перевірки складено Акт від 01.07.2020, який зареєстровано ГУ ДПС у Житомирській області за № 169/32/35259046, у висновках якого встановлено порушення ПП «Тет-Ойл» вимог п.230.1.2 п.п.230.1.3. п.230.1 ст. 230 Податкового Кодексу України.

Як вбачається з акта перевірки, перевіркою встановлено факт необладнання та відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованому на акцизному складі, а саме на місці відпуску пального з акцизного складу, а саме: 18.06.2020 встановлено, що ПП «Тет-Ойл» на акцизному складі розташованому за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Попільня, вул. Прикордонників, 70А використовує у своїй діяльності 4 резервуари загальним об`ємом 100 м. куб. та дві паливороздавальні колонки типу Wayne Dressеr -587-4-2 та одна паливороздавальна колонка типу Wayne Dressеr -361 HS, що необладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та витратомірами-лічильниками з місця відправки пального. Водночас, необладнано та не зареєстровано станом на 18.06.2020 4 рівнеміра-лічильника на 4-х резервуарах та 2 витратоміра-лічильника на 2-х паливороздавальних колонках.

У висновках акта перевірки, зокрема встановлено порушення ПП «Тет-Ойл» п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України та п.12 Підрозділу 5 розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині необладнання та відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованому на акцизному складі.

За наслідком проведеної перевірки та на підставі акта перевірки ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2020, яким визначено штрафні (фінансові) санкції з акцизного податку в сумі 120 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.61.1 ст.61 Кодексу податковий контроль - податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами п. 62.1 статті 62 Кодексу податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла зокрема: від платників податків, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах (п.п.72.1.1.1. п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України); про застосування реєстраторів розрахункових операцій (п.п.72.1.1.4. п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України); про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності (п.п.72.1.2.5. п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України).

Пунктом 74.1 ст.74 Податкового кодексу України визначено, що посадові (службові) особи контролюючих органів можуть зберігати та опрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів податкову інформацію, зібрану відповідно до Кодексу.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання відповідно до п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Отже, використання інформації, яка міститься в автоматизованих базах та системах контролюючих органів є компетенцією контролюючих органів.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 75.1.3 п.75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Кодексу, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: 80.2.5. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до приписів ПК України, у ньому виокремлено наступні функції контролюючих органів, що наведені у п. 19.1 ст. 19-1 ПК України:

19-1.1.4. - здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.16. - здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

19-1.1.17.- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад це, зокрема, спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було встановлено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Разом з тим Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» (далі Закон №391-ІХ) до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово «січня» замінено словом «квітня».

Відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином дійсно, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром паливом витратомірами-лічильниками та рівномірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

При цьому з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

Отже законодавець встановив, що відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками може наступити лише з 01.04.2020.

Як встановлено судом, на момент перевірки у резервуарах знаходився залишок пального 2042,30 літрів бензину А95, 4361,00 літрів бензину А92, 8190,00 літрів дизельного пального та 3819,00 літрів бензину А95, що підтверджується відомістю фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, оформлених під час перевірки.

Крім того позивач в позовній заяві не заперечує сам факт наявності пального на АЗС без встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, однак зазначає, що за приписами п.п.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України, якою обумовлено, що паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

З даного приводу суд зазначає, що позивачем було надано до суду формуляри колонки паливороздавальної типу Wayne Dressеr -587-4-2 та формуляр колонки паливороздавальної типу Wayne Dressеr -361 HS, однак зі змісту останніх не надається за можливе встановити, чи було проведено позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства станом на час проведення перевірки. При цьому, акт перевірки не містить відомостей щодо надання позивачем вказаних формулярів посадовим особам, контролюючого органу під час здійснення перевірки, що позивачем в ході судового розгляду справи підтверджено не було.

Крім того, суд зазначає, що згідно відомостей вказаних формулярів не можливо ідентифікувати яких саме паливороздавальних колонок вони стосуються та на якому акцизному складі розташовані.

Стосовно тверджень позивача про необґрунтованість висновків контролюючого органу в частині відсутності рівнемірів-лічильників, з огляду на наявність у ПП «Тет-Ойл» метроштока, який використовується для визначення (вимірювання) рівня рідини в промислових резервуарах, стаціонарних і транспортних ємкостях, слід зазначити наступне.

Так, позивачем надано до суду паспорт метроштока №248, який містить опис вказаного пристрою та його технічні характеристики, однак не надано будь-яких ідентифікуючих документів, які б підтверджували використання вказаного метроштока на акцизному складі за адресою перевірки та на 2 паливороздавальних колонках, які використовуються на акцизному складі за адресою: Житомирська область, с. Попільня, вул. Пикордонників, 70А.

Також, позивачем не надано доказів надання вказаних доказів посадовим особам, які здійснювали перевірку, при цьому акт перевірки не містить задокументованих відомостей щодо вказаних фактів.

Отже після 01.04.2020 розпорядник акцизного складу, де розташовані резервуари, в яких зберігається пальне, зобов`язаний був обладнати їх рівнемірами-лічильниками та зареєструвати на виконання вимог Податкового кодексу України щодо обов`язкового встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Відповідно до пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками.

Отже позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України передбачена відповідальність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення, передбаченого підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, знайшов своє підтвердження при розгляді цієї справи, що стало правомірною підставою для застосування оспорюваного штрафу.

Суд відхиляє посилання позивача на відсутність розрахунку нарахування штрафних санкцій в сумі 120 000 грн. при податковому повідомленні-рішенні від 23.07.2020 № , оскільки згідно наданих до суду відповідачем доказів, вказаний розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки № 169/32/35259046 від 01.07.2020 ПП «Тет-Ойл» () за місцем торгівлі Житомирська область, Попільнянський район, с. Попільня, вул. Прикордонників, 70-А доданий до податкового повідомлення-рішення.

При цьому, згідно відомостей вказаного розрахунку, до суми фінансової санкції включено суму 80000,00 грн. за необладнання та не здійснення реєстрації 4 рівнемірів-лічильників та 40000,00 грн. за необладнання та не здійснення реєстрації 2 витратомірів-лічильників.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, при цьому позов не містить доказів, що підтверджували б відсутність вини позивача у вчинені податкового правопорушення.

Враховуючи відмову у задоволенні позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.08.2021 року.