Справа № 280/8091/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 серпня 2021 року Справа № 280/8091/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4, корп. А, оф. 35А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул.Саксаганського, буд.14 офіс 301, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження №63356121 від 21.10.2020 про примусове виконання виконавчого напису №26566, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем Клітченко О.А. спірною постановою відкрито виконавче провадження з порушенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження його майна. Вказує, що виконавчим округом приватного виконавця Клітченко О.А. є місто Київ, тоді як ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та працює також у м. Запоріжжі, у нього відсутнє майно на території міста Києва. Відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальної діяльності є підставою для скасування спірної постанови, у зв`язку з чим звернувся до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від позивача через канцелярію суду надано позовну заяву із уточненими позовними вимогами до відповідача та із клопотанням про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 01.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Призначено судове засідання на 10.12.2020.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 04.12.2020 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№59088), в якому зазначає, що 29.10.2020 стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алланд» звернулося до приватного виконавця із заявою про примусове виконання виконавчого напису №26566 від 08.09.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 14968,89 грн. У відповідності до статей 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження». 21.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63356121. Так, у заяві стягувача та у виконавчому написі нотаріуса, вказано адреса боржника, а саме, місце проживання: АДРЕСА_3 . Отже, місце проживання боржника знаходиться у виконавчому окрузі, у якому здійснює діяльність приватний виконавець. Відтак, позовні вимога є необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.12.2020 відкладено судове засідання на 10.02.2021.

Ухвалою суду від 10.02.2021 зупинено провадження у справі №280/8091/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №335/176/21.

Протокольною ухвалою суду від 15.07.2021 поновлено провадження у справі. Також відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №380/9335/20. Оголошено перерву до 17.08.2021.

17.08.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№46759), відповідно до якого просить суд проводити розгляд справи №280/8091/20 без участі позивача та його представника. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи до суду не прибули. Про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв або клопотань до суду не надсилали.

Частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи клопотання представника позивача та неявку представників відповідача та третьої особи, суд вважає за можливе завершити розгляд справи в порядку письмового провадження без фіксування звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 16.12.1993 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис за №26566 про стягнення з позивача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», як кінцевого на момент вчинення напису правонаступника усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за укладеним із позивачем кредитним договором №002-07013-041013 від 04.10.2013, заборгованості в розмірі 14468,96 грн.

При цьому, в означеному виконавчому написі адресою реєстрації боржника вказано: АДРЕСА_1 , а в якості місця проживання боржника зазначено наступну адресу: АДРЕСА_5 .

30.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» звернулося до приватного виконавця із заявою вих.№20061897 про примусове виконання виконавчого напису №26566 від 08.09.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 14968,89 грн., в якій зазначено фактичну адресу боржника: АДРЕСА_5 .

21.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63356121 з примусового виконання виконавчого напису №26566 від 08.09.2020.

В зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження в графі адреса боржника зазначено: АДРЕСА_5 .

Не погодившись із винесеною приватним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження №63356121 від 21.10.2020, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першоюЗакону 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону 1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

При цьому, частиною п`ятою статті 18 Закону №1404-VIIІ передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 №1403-VIII»Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (далі - Закон №1403-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону №1403-VIIIпримусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі також - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (частини перша, друга статті 25 Закону №1403-VIII).

Пунктом 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5), визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції №512/5виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №512/5у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції №512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 та від 30.04.2020 у справі №580/3311/19.

Також, у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20 Верховний Суд зазначив, що законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Таким чином, відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»(ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд уважає за необхідне також звернути увагу на положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ , відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями Закону №1404-VII, Верховний Суд констатує, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Підсумовуючи викладене, саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Відповідні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 в справі №380/7750/20, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду вважає правильними та не вбачає підстав для відступлення від вказаної правової позиції.

За встановлених обставин у цій справі визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Як вже зазначалось, за даними Єдиного реєстру приватних виконавців приватний виконавець. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Судом встановлено, що будь-яким документом не підтверджено місце проживання ОСОБА_1 у місті Києві.

З огляду на викладене, законність оскаржуваної постанови і прийняття до примусового виконання виконавчого напису за місцем проживання боржника не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що Закон №1404-VIIІ містить чітку вказівку на те, що виконавчі документи приймаються до виконання за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а не довільно, без будь-яких підтверджень, зазначених у виконавчому документі.

Оскільки виконавчий документ приймався відповідачем до виконання не за місцем проживання боржника чи знаходження його майна, суд дійшов висновку про відсутність у приватного виконавця Клітченко О.А. правових підстав для відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, за відсутності доказів проживання та наявності майна у позивача, як боржника у виконавчому провадженні №63356121 у місті Києві, тобто у виконавчому окрузі, на території якого здійснює діяльність відповідач, у відповідача не було правових підстав для прийняття до виконання виконавчого документа шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2020 №63356121.

За встановлених судом обставин приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення не виконав.

Окрім того суд враховує, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2021 по справі №335/176/21, яке 31.05.2021 набрало законної сили, було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та вирішено визнати виконавчий напис №26566 від 08.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 14968,89 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржену постанову відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів та Закону №1404-VII, тому таку слід визнати протиправною та скасувати, задовольнивши позов повністю.

Позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,00 грн.. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України зазначені понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4, корп. А, оф. 35А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул.Саксаганського, буд.14 офіс 301, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження №63356121 від 21.10.2020 про примусове виконання виконавчого напису №26566, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840,00 грн. (вісімсот сорок гривень 00 копійок) з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17.08.2021.

Суддя М.С. Лазаренко