Справа № 120/8025/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

19 серпня 2021 р. Справа № 120/8025/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката Браславця Яна Юрійовича до Уланівської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.07. 2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката Браславця Яна Юрійовича до Уланівської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено термін для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 04.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.08.2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся представник позивачів із заявою про забезпечення позову, шляхом:

- заборони державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643;

- заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643;

- заборони Уланівській об`єднаній територіальній громаді Хмільницького району Вінницької області в особі Уланівської сільської ради передавати земельні ділянки у власність або у користування, іншим чином розпоряджатися земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, надавати дозволи третім особам на виготовлення технічної документації або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також вчиняти інші дії, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та перешкодою для отримання у власність земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643.

Заява мотивована тим, що рішенням 11 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради №179 від 13.07.2021 року надано дозвіл Виконавчому комітету Уланівської сільської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності площею 19,1355 га (архівний кадастровий номер :03:002:0506), а саме:

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0640);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0641);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0642);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0643);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0503);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0504);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0505);

- площею 2,00 га (кадастровий номер :03:002:0639);

загальною площею 16,0000 із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Сальниця на території Уланівської сільської ради в одну земельну ділянку.

На переконання представника позивачів відповідач здійснює фактичні дії щодо об`єднання таких земельних ділянок в один земельний масив для подальшої зміни їх цільового призначення.

Враховуючи, що предметом спору є оскарження бездіяльності відповідача щодо не здійснення у двотижневий строк розгляду колективного клопотання позивачів та передачі у власність позивачам відповідних земельних ділянок, а відповідач, в силу вимог закону, не позбавлений можливості розпорядитись цими земельними ділянками, зокрема на користь інших осіб, результат реєстрації права власності та/або іншого речового права, поділу, виділу, змін земельних ділянок за вказаними вище кадастровими номерами призведе до реальної неможливості виконання рішення суду по даній справі.

18.08.2021 року представником позивача подано додаткове обґрунтування до заяви про забезпечення позову у якій наведено додаткові мотиви необхідності задоволення такої заяви та конкретизовано вид забезпечення позову шляхом:

- заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради;

- заборони Уланівській сільській раді вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням або зміною цільового призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради.

Суд розцінює вказане додаткове обґрунтування, як остаточно визначені позивачем мотиви та заходи забезпечення позову, які належить застосувати.

Положеннями частини 1 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено що, забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як передбачено частиною першою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За приписами частин четвертої шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду №826/8556/17 від 21.11.2018 року, №826/16334/18 від 26.04.2019 року та № 440/4294/20 від 30 червня 2021 року.

Предметом розгляду у даній справі є протиправна бездіяльність відповідача щодо не розгляду у двотижневий строк колективного клопотання позивачів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності площею 2,00 га, кадастрові номери :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643 та зобов`язання Уланівської сільської ради їх затвердити.

Із матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду колективного клопотання позивачів Уланівською сільською радою остаточного рішення не прийнято, натомість 13.07.2021 року прийнято рішення № 179 11 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради, яким надано дозвіл Виконавчому комітету Уланівської сільської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності, відносно яких позивачами розроблено проекти відведення та порушується питання щодо бездіяльності у їх затвердженні і зобов`язання затвердити.

Вказаним рішенням рекомендовано Виконавчому комітету Уланівської сільської ради звернутись в землевпорядну організацію, яка має ліцензію на виконання землевпорядних робіт, для замовлення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок.

Технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок подати на чергову сесію ради для прийняття рішення про її затвердження.

З вище викладеного вбачається, що відповідач здійснює фактичні дії щодо об`єднання земельних ділянок в один земельний масив, зміни цільового призначення земельних ділянок та класифікацію його виду.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі; заборони Уланівській сільській раді вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням або зміною цільового призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради представник позивачів вказав що:

- здійснення відповідачем дій, пов`язаних з виготовленням технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку, фактично призведе до припинення існування як об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643, які мають намір отримати позивачі у власність, та унеможливить реалізацію позивачами свого земельного права;

- одним із завершальних етапів формування технічної документації стане направлення землевпорядною організацією заяви до державного кадастрового реєстратора (разом з такою документацією) щодо здійснення у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, яка формується шляхом об`єднання земельних ділянок, наслідком чого стане реєстрація державним кадастровим реєстратором нової земельної ділянки та скасування існуючих.

Фактично, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі призведе до об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку, якій буде присвоєно новий кадастровий номер, що не лише унеможливить відновлення порушеного права позивачів у разі задоволення позову, а й припинить існування предмет позову у цій справі.

В контексті викладеного, суд зазначає, що згідно із частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Законом України "Про державний земельний кадастр" встановлено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Статтею 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.

У разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається (ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про Державний земельний кадастр").

Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до пункту 114 Порядку № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.

Пунктом 29 Порядку № 1051 визначено, що у разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно з пунктом 136 Порядку №1051 відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом:

- проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

- внесення до розділу 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» Поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису;

4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Аналізуючи вище викладене можна дійти висновку, що здійснення відповідачем дій щодо об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку та внесення відомостей в Державний земельний кадастр, фактично призведе до припинення існування об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642 та :03:002:0643, проекти відведення відносно яких розроблені за ініціативою позивачів, які в свою чергу порушують питання про їх затвердження.

На переконання суду, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову призведе до об`єднання бажаних позивачами земельних ділянок, відбудеться зміна цільового призначення (виду використання), їй буде присвоєно інший кадастровий номер, що утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду в даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Не вжиття заходів забезпечення позову взагалі невілієює можливість судового захисту у даній справі за визначеним предметом спору.

Крім того, у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків для позивачів, що зумовить виникнення інших судових спорів та для відновлення прав позивачів необхідно буде докласти значних зусиль.

Тому, ініціювання представником позивачів перед судом застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованими та спрямоване для того, щоб спір був вирішений в межах даного судового процесу і у разі задоволення позовних вимог відновлення порушених прав позивачів відбулось без пред`явлення нових позовів та породження чергових судових спорів.

Таким чином, забезпечення позову в даному випадку спрямоване виключно на збереження існуючого стану учасників справи, а тому не може порушувати права та інтереси інших осіб.

Враховуючи вищенаведене та аргументованість мотивів заяви про забезпечення позову, додаткових її обґрунтувань, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони Уланівській сільській раді вчиняти дій щодо об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів, земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642, :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642, :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради, то представник позивачів обґрунтовує їх необхідність тим, що одним із завершальних етапів формування технічної документації стане направлення землевпорядною організацією заяви до державного кадастрового реєстратора (разом з такою документацією) щодо здійснення у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, яка формується шляхом об`єднання земельних ділянок, наслідком чого стане реєстрація державним кадастровим реєстратором нової земельної ділянки та скасування існуючих.

Фактично, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі призведе до об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку, якій буде присвоєно новий кадастровий номер, що не лише унеможливить відновлення порушеного права позивачів у разі задоволення позову, а й припинить існування предмет позову у цій справі.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Наказом в.о. Голови Держгеокадасту від 21.05.2021 року № 248 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно пункту 3 вказаного Положення, завданням Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Вінницької області.

Відповідно до пункту 66 Порядку № 1051, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пунктом 69 Порядку № 1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт.

Згідно з пунктом 73 Порядку № 1051, державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

- відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

- електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Таким чином, чинним законодавством передбачено порядок внесення даних до Державного земельного кадастру, ведення якого здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи, а відповідальним за внесення відомостей до Державного земельного кадастру є державний кадастровий реєстратор.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено у спосіб заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Отже, на переконання суду, такий вид забезпечення позову як заборона вчинення дій державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) є обґрунтованим, однак доцільно конкретизувати, що така заборона поширюється на дії щодо об`єднання, зміни цільового призначення земельних ділянок та класифікацію їх видів, що стосуються предмету спору.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті та є співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Одночасно, суд звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення позову у даній справі не можуть призвести до настання негативних наслідків для відповідача, оскільки спрямованні на збереження існуючого становища сторін у справі до винесення остаточного рішення, та забезпечення його виконання у разі задоволення позову, що відповідає суті інституту забезпечення позову.

Оскільки ведення Державного земельного кадастру забезпечує Держгеокадастр та його територіальні органи, то ухвалу про забезпечення позову для виконання також слід направити до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні "Пантелеєнко проти України" від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні "Дорани проти Ірландії" від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Уланівській сільській раді вчиняти дії щодо об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642, :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів земельних ділянок за кадастровими номерами :03:002:0503, :03:002:0504, :03:002:0505, :03:002:0639, :03:002:0640, :03:002:0641, :03:002:0642, :03:002:0643 комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту села Сальниця на території Уланівської сільської ради до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, може бути пред`явлена до примусового виконання у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати Уланівській сільській раді та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області для виконання, а позивачам для відома.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Свентух Віталій Михайлович