Справа № 640/22906/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

18 серпня 2021 року м. Київ № 640/22906/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Продан І.О. звернулась до суду з позовом про скасування рішення Київської міської ради №532/7188 від 14.05.2019 про приватизацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту позову вбачається, що позивач, як власник нежитлової будівлі загальною площею 141,4 кв. м. по АДРЕСА_1 звернувся до суду в зв`язку з протиправним, на його думку, рішенням Київської міської ради від 14.05.2019 №532/7188 "Про затвердження переліку об`єктів комунального майна територіальної громади міста Києва, що підлягають приватизації", до яких включено нежилий будинок (літ. І) за адресою: АДРЕСА_1 площею 141,4 кв. м.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд eраховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, викладених у постановах від 05.06.2019 справа №591/3913/17, від 06.05.2020 справа 826/24892/15, від 10.02.2021 №826/24892/15.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи спори щодо оскарження рішень Київської міської ради та Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, наголосила на особливості характеру публічно-правових спорів та суб`єктного складу.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зі змісту позову вбачається, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2013 №299 є власником нежитлової будівлі загальною площею 141,4 кв. м. по АДРЕСА_1 , водночас рішенням Київської міської ради від 14.05.2019 №532/7188 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва та підлягають приватизації, зокрема: будинок (літ. І) за адресою: АДРЕСА_1 площею 141,4 кв. м. (пункт 19 додатку).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Прийняття Київською міською радою спірного рішення (щодо об`єктів комунального майна) направлено на реалізацію управлінських функцій відповідно до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Приватноправова природа цього рішення вказує на те, що цей спір стосується права цивільного і вимоги позивачів не стосуються захисту їх прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

В даній справі підставою для звернення до суду позовом стала незгода позивача з рішенням органу місцевого самоврядування, який здійснював свої повноваження як номінальний власник комунального майна, водночас позивач звернувся до суду за захистом свого права власності на нежитлове приміщення. На думку суду, це виключає розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Наявність відповідача (суб`єкта владних повноважень) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, переданий на розгляд суду спір, за практикою Верховного Суду, належить до юрисдикції місцевих судів та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на висновок суду про належність спору до юрисдикції місцевих судів за правилами цивільного судочинства, відсутні підстави для відкриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про скасування рішення.

Роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого суду за правилами цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець