Справа № 640/21754/21
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2021 року м. Київ № 640/21754/21

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Смолій І.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додатки до неї за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" (08132, Київська область, м.Вишневе, вул.Київська, 8Д, ) до Державної податкової служби України (0403, м.Київ, Львівська площа, 8, ) в особі Головного управління ДПС у Київській області (03151, м.Київ, вул.Народного ополчення, 5А, код ЄДРПОУ ВП 44096797) про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" (надалі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.05.2018 №713694/34202711, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №11211 від 06.11.2017, оформленої ТОВ "Альфа-Метал-Компані" на суму податку на додану вартість в розмірі 16549,90 грн.;

скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.05.2018 р. №713692/34202711, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №11111 від 06.11.2017, оформленої ТОВ "Альфа-Метал-Компані" на суму податку на додану вартість в розмірі 2436,00 грн.;

скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.05.2018 №713689/34202711, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №22811 від 10.11.2017, оформленої ТОВ "Альфа-Метал-Компані" на суму податку на додану вартість в розмірі 8483,74 грн.;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №11211 від 06.11.2017 на суму ПДВ 16549,90 грн.; №11111 від 06.11.2017 на суму ПДВ 2436,00 грн.; №22811 від 10.11.2017 на суму ПДВ 8483,74 грн., та вважати вказані накладні зареєстрованими: №11211 від 06.11.2017 - 28.11.2017; №11111 від 06.11.2017 - 28.11.2017; №22811 від 10.11.2017 - 30.11.2017.

Суд розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, встановив та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2, 4, 5 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Частиною четвертою статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнання протиправним та скасувати рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.05.2018 №713694/34202711, від 21.05.2018 №713692/34202711, від 21.05.2018 №713689/34202711 про відмову у реєстрації податкових накладних №11211 від 06.11.2017, №11111 від 06.11.2017, №22811 від 10.11.2017, які прийнято Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

У той же час, в якості відповідача у позовній заяві позивачем вказано Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у Київській області.

Таким чином, позовна заява підлягає приведенню у відповідність до норм КАС України в частині зазначення належних відповідачів та вимог, які їм адресовані.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, частина четверта цієї статті передбачає, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 цієї статті рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 цієї статті визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, пунктом 56.19 ст.56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до п.56.19 ст.56 ПК України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Судом враховано правовий висновок судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладений у постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, відповідно до якого рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

З позовної заяви вбачається, що позивач скористався процедурою досудового вирішення спору та звернувся 15.11.2018 до Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг зі скаргою на рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.05.2018 №713694/34202711, від 21.05.2018 №713692/34202711, від 21.05.2018 №713689/34202711 про відмову у реєстрації податкових накладних №11211 від 06.11.2017, №11111 від 06.11.2017, №22811 від 10.11.2017.

Матеріали додані до позовної заяви не містять рішення, прийнятого за результатами розгляду відповідних скарг.

У той же час, суд звертає увагу, що з даним позовом позивач звернувся до суду 02.08.2021, тобто з пропущенням встановленого строку звернення до суду.

В прохальній частині позову, позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду, яке обґрунтовано тим, що строк звернення до суду пропущений не через дії або бездіяльність позивача, а через зміну обставин, які об`єктивно від позивача не залежали. Позивач не знав та не міг знати, що Верховний Суд відступить від своєї позиції та скоротить строк подання позову до трьох та шести місяців, що спричинило автоматичний пропуск оскарження рішень прийнятих у 2018 році та звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач вже звертався з аналогічним позовом, справа №640/28013/20. Зазначений адміністративний позов повернуто позивачеві у зв`язку з пропуском строку звернення до суду ухвалою суду від 26.02.2021 та залишений без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2021.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху: уточнений позов, з урахуванням вимог, передбачених ч.5 ст.160 КАС України; обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та доказів поважності причин його пропуску з урахування висновків рішень суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій