Справа № 560/3520/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа №560/3520/18

адміністративне провадження № К/9901/12744/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року (судді: Франовська К.С. (головуючий), Кузьменко Л.В., Сушко О.О.) у справі №560/3520/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, Підприємець) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 699163/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 164 від 31.07.2017, № 699166/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 117 від 30.11.2017, №699165/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №139 від 30.06.2017 та зобов`язати комісію Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні № 164 від 31.07.2017, № 117 від 30.11.2017, № 139 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних були прийняті відповідачами всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки позивачем було дотримано всіх встановлених податковим законодавством вимог, а також вимог контролюючого органу. Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, відповідач зазначив надання платником податку письмових пояснень, а надані документи складені з порушенням законодавства, що є не достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, проте позивач вказує, що ним надано всі первинні документи, які підтверджують факт господарських операцій, за наслідками яких було складено та подано на реєстрацію податкові накладні.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки невиконання Державної фіскальної служби України законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Також суд вказав про надання позивачем передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність проведення позивачем господарських операцій, а тому уповноважений контролюючий орган не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень.

4. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позовних вимог Підприємця відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовано правомірністю прийнятих Державною фіскальною службою України рішень про відмову у реєстрації податкових накладних оскільки, судом встановлено, що надані позивачем пояснення не містять жодної інформації по наданню маркетингових послуг контрагенту відповідно до умов укладеного договору та стосуються іншого виду діяльності позивача, а надані позивачем первинні документи (акти надання послуг) складені з порушенням чинного законодавства, оскільки не містять назви, виду, переліку маркетингових послуг, носять узагальнений інформаційний характер та не містять даних щодо того, які конкретно роботи були виконані з метою надання маркетингових послуг.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року та залишити в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Кам`янець-Подільському управлінні Головного управління ДФС у Хмельницькій області та надає маркетингові послуги згідно виду економічної діяльності 73.20 - дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, на основі класифікатора послуг ДК ПП 009:2010 73.20.1.

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЗП» (замовник) укладено договір про надання маркетингових послуг №06/10/16-53-МС від 06.10.2016.

По виконанню умов договору з надання маркетингових послуг за червень, липень та листопад 2017 року ФОП ОСОБА_1 складено податкові накладні:

- 30.06.2017 №139 на суму 22 824,61 грн, в тому числі ПДВ 3 804,10 грн;

- 31.07.2017 №164 на суму 117 476,61 грн, в тому числі ПДВ 2912,77 грн;

- 30.11.2017 №117 на суму 35 864,60 грн, в тому числі ПДВ 5 977,43 грн.

Вказані податкові накладні надіслано для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних: №139 - 15.07.2017, №164 - 15.08.2017, № 117 - 14.12.2017.

Позивачем отримано квитанції про доставлення податкових накладних до ДФС України, їх прийняття та зупинення їх реєстрації на підставі підпункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України з такої підстави: податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20.1. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем направлено до ДФС України:

- повідомлення №1 від 09.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій у реєстрації ПН/РК №139 від 30.06.2017 та копії пояснення, договору про надання маркетингових послуг №06/10/16-53-МС від 06.10.2016, акту наданих послуг №794 від 30.06.2017 та виписку банку від 17.07.2017;

- повідомлення №2 від 09.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій у реєстрації ПН/РК №164 від 31.07.2017 та копії пояснення, договору про надання маркетингових послуг №06/10/16-53-МС від 06.10.2016, акту наданих послуг №61 від 31.07.2017 та виписку банку від 15.08.2017;

- повідомлення №3 від 09.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій у реєстрації ПН/РК №117 від 30.11.2017 та копії пояснення, договору про надання маркетингових послуг №06/10/16-53-МС від 06.10.2016, акту наданих послуг №1394 від 30.11.2017 та виписку банку від 21.12.2017.

14.05.2018 комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийнято рішення №699165/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 139 від 30.06.2017, рішення №699163/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 164 від 31.07.2017, рішення №699166/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 117 від 30.11.2017.

Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови у реєстрації вказаних податкових накладних зазначено ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрація яких зупинена, надання платником податку документів не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту маркетингових послуг.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. В доводах касаційної скарги позивач вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначає про неврахування судом при прийнятті рішення того, що ним було направлено на адресу відповідача первинні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій, зокрема, договір, акти наданих послуг, банківська виписка. Також зазначає, що ним було також надано і пояснення щодо спірних операцій. Крім того, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено, які саме документи, надані позивачем були складені з порушенням законодавства, не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

9. Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти «а», «б» пункту 185.1 статті 185.

Об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

10.2. Пункт 187.1 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

10.3. Пункт 201.1 статті 201.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

10.4. Пункт 201.16 статті 201.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12. Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29 грудня 2010 року № 1246:

12.1. Пункт 2.

Податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

12.2. Пункти 12, 13.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

13. Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21 лютого 2018 року № 117:

13.1. Пункт 2.

Установити, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. №2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

13.2. Пункт 3 (порядку).

Податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

13.3. Пункт 6.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

13.4. Пункти 14-16.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

13.5. Пункт 21.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

15. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Письмові пояснення та копії документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

16. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).

18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 699163/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 699163/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 164 від 31.07.2017, № 699166/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 117 від 30.11.2017, №699165/ від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №139 від 30.06.2017, діяв у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки встановлено наявність підстав визначених нормами законодавства для відмови в реєстрації вказаних вище податкових накладних.

У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, факту надання маркетингових послуг, в травні 2018 року позивачем до контролюючого органу надано договір про надання маркетингових послуг від 06.10.2016, акти про надання послуг, виписки банку про перерахування коштів, а також пояснення.

Колегія суддів зазначає, що дослідження судом апеляційної інстанції, наданих позивачем первинних документів, а до таких відносяться лише акти про надання послуг, підтверджує наявність підстав у відповідача для відмови у в реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки акти про надання послуг не містять назви, виду та переліку конкретних маркетингових послуг тобто відсутня інформація щодо того, які конкретно роботи були виконані. Згідно п. 1.2 Договору, що укладений позивачем з контрагентом ТОВ «ФЗП», позивач зобов`язується надати контрагенту послуги, до переліку яких включено 15 послуг. Тобто з актів про надання послуг фактично не можливо встановити конкретний перелік послуг (проведених робіт), що надавався позивачем у відповідний період часу, всі акти носять узагальнений інформаційний характер.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що надані позивачем пояснення, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.38-40) не містять жодної інформації щодо наданих маркетингових послуг контрагенту ТОВ «ФЗП» відповідно до умов укладеного договору, а стосуються іншого виду діяльності позивача.

За встановлених судом обставин справи, а також враховуючи, що позивач не оскаржував дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість рішень комісії Державної фіскальної служби України від 14.05.2018 № 699163/, №699166/, №699165/ про відмову у реєстрації податкових накладних № 164 від 31.07.2017, № 117 від 30.11.2017 та №139 від 30.06.2017, оскільки позивачем не було надано письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, а надані первинні документи (акти наданих послуг) не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту маркетингових послуг.

19. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених сторонами у справі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року слід залишити без задоволення.

21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 560/3520/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова