Справа № 400/5281/20
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 400/5281/20

адміністративне провадження № К/9901/30206/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 400/5281/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошлях Трейд» до Головного Управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Автошлях Трейд» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Миколаївській області з вимогою визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 201 від 12 листопада 2020 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Автошлях Трейд», визнати протиправними дії ГУ ДПС у Миколаївській області щодо призначення фактичної перевірки ТОВ «Автошлях Трейд».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головним управлінням ДПС в Миколаївській області подано апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків, шляхом надання документу про сплату судового збору за її подачу, терміном 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію вищевказаної ухвали надіслано на офіційну електронну пошту апелянта 23 лютого 2021 року, проте підтвердження факту її отримання до суду не надходило.

18 березня 2021 року судом в ході телефонної розмови повідомлено представника Головного управління ДПС у Миколаївській області Васильченко О. В. про стан розгляду справи № 400/5281/20.

18 березня 2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду, на виконання ухвали, надійшло клопотання скаржника, в якому ставиться питання щодо продовження строку виконання ухвали суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, продовжено Головному управлінню ДПС у Миколаївській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання документу про сплату судового збору за її подачу, терміном 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

01 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання, в якому ставиться питання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на обмеженість бюджетних асигнувань.

Проте, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Миколаївській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Повернуто апеляційну скаргу Головному управлінню ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року.

04 червня 2021 року до Миколаївського окружного адміністративного суду повторно надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області і на зазначене рішення, яким позовну заяву ТОВ «Автошлях Трейд» задоволено, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення та апеляційну скаргу залишено без руху з наданням десятиденного строку на усунення визначених судом недоліків. Зазначено про необхідність подання до суду вмотивованого клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами послідовного та регулярного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору з моменту звернення з апеляційною скаргою по даній справі.

02 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від відповідача, в якому ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на відсутність належного фінансування, що позбавило його можливості своєчасно сплатити судовий збір в даній справі. Крім того, податковим органом вживалися систематичні дії спрямовані на виділення коштів для його сплати.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Миколаївській області в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі № 400/5281/20.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що скаржник вказує на здійснення систематичних дій спрямованих на забезпечення сплати судового збору, проте на підтвердження своїх доводів надає лише одну службову записку від 19 березня 2021 року, що не є достатнім доказом вищенаведеному. Крім того, ним не надано доказів вчинення активних та послідовних дій спрямованих на забезпечення сплати судового збору з моменту першого повернення апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. У зв`язку з зазначеним, суд дійшов висновку про те, що ГУ ДПС у Миколаївській області не надано достатніх доказів на спростування доводів викладених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а отже недоліки, встановлені ухвалою від 22 червня 2021 року не усунуто.

16 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 400/5281/20, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

При цьому скаржник зазначає, що відповідачем апеляційну скаргу вперше подано у строк, визначений КАС України. При цьому, ситуація з обмеженим фінансування судового збору унеможливлювала реалізацію права на апеляційне оскарження рішення суду у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Також, слід зазначити, що повернення первинної апеляційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду апеляційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Разом з тим, податковий орган, як при поданні апеляційної скарги, так і в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та не надав доказів, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 400/5281/20.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов