Справа № 444/1404/21
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1404/21
Провадження № 2-а/444/34/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН №4120377 від 25.04.2021 року, -

встановив:

02.05.2021 року ОСОБА_1 надіслав до суду позов до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2021 року серії ЕАН №4120377.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора УПП у Львівській області лейтенанта поліції Ляховича Івана Степановича від 25 квітня 2021 року серія ЕАН №4120377, його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Вважає, що винесена постанова не відповідає фактичним обставинам, відсутні будь-які докази допущеного ним порушення, накладене адміністративне стягнення є безпідставним.

В позові зазначає, що він дійсно 25 квітня 2021 року заїжджав на АЗС по вулиці Б.Хмельницького біля торгового центру «Епіцентр» для того, щоб висадити пасажирів - дружину і сина, а самому заправити авто пальним. Для цього він здійснив з`їзд з дороги по вулиці Б.Хмельницького в напрямку с. Малехова на АЗС. Зазначає, що він рухався у 2 смузі в напрямку АЗС, оскільки перша смуга зайнята припаркованими автомобілями, які влаштували там стоянку. Коли він їхав то потрапив у дві вибоїни, що спричинило короткочасне вимкнення двигуна. У цей момент він побачив автомобіль, який почав виїжджати, і тому він зупинився, щоб дати можливість автомобілю виїхати, але на в`їзді на АЗС з`явився вантажний автомобіль, який рухався взагалі у третій смузі у напрямку АЗС. При цьому, здійснюючи маневр направо, він зустрівся із перешкодою - автомобілем, який стояв на куті, що завадило йому провести повноцінний маневр, та він зупинився. При цьому його автомобіль жодної перешкоди нікому не створював, але оскільки вантажний автомобіль не завершив маневр, це призвело до зупинки як його автомобіля, так і інших, та очікування, оскільки він не міг висадити пасажирів на проїжджу частину дороги. Як тільки вантажний автомобіль та інший, що перешкоджав йому доїхав на місце заправки, з`явились працівники поліції, на цей час автомобіля 3 вже не було, на його місце припаркувалось патрульне авто працівників поліції. Відчинивши двері свого авто, один із них почав у нього з`ясовувати, чому він здійснив стоянку в 2 ряду. Він пояснив, що не здійснює стоянку, а завершую маневр, даючи автомобілям роз`їхатися та має намір висадити пасажирів, а самому - заправити автомобіль. Однак, його пояснення працівники поліції проігнорували, поставили на вимогу надати їм документи і почали виносити постанову про порушення ним вимог п.15.4 Правил дорожнього руху та ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли він почав просити скласти протокол, зафіксувати все, як було насправді, запросити інших осіб, як свідків йому відповіли, що якщо він не визнаю свою вину, то отримає штраф у 1500 грн.

Крім того, позивач зазначає, що розгляд справи відбувся в місті, однак він був позбавлений права скористатися правничою допомогою адвоката, чим було порушено ст.268 КУпАП.

Вважає, що інспектором УПП не дотримано вимог закону, зокрема ст. 280 КУпАП, позаяк не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим істотно порушені його права.

Із зазначеною постановою він не згідний, оскільки вказаного порушення ПДР він не вчиняв.

Зазначає, що він як водій беззастережно дотримується всіх вимог правил дорожнього руху, дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Вважає, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушеннями чинного законодавства.

Позивач просить постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4120377 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 квітня 2021 року - скасувати, а зазначену справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у позовній заяві.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

12.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. У відзиві відповідач посилається на статті 19, 63 Конституції України, статті 9, 33, 122, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279, 280, 283, 284, 285, 288, 307, 308 КУпАП, статті 14, 52 Закону України «Про дорожній рух», статті 23, 35, 40, Закону України «Про Національну поліцію», Положення про Національну поліцію України, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, статті 42, 49, 55, 57, 60, 72, 73, 77, 78, 79, 165, 42, 165 КАС України та просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

22.07.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій позивач зазначає, що у своєму відзиві представник відповідача не навів жодного аргументу на свій захист та доказів правомірності дій поліцейських при притягненні його до адміністративної відповідальності. Позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та оскаржену ним постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4120377 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 квітня 2021 року - скасувати, як незаконну. Зазначену справу про адміністративне правопорушення відносно нього позивач просить закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 18.08.2021 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (арк. спр. 58).

Відповідач, який належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 54), участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, однак у поданому на позовну заяву відзиві відповідач просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що інспектором УПП у Львівській області лейтенантом поліції Ляхович Іваном Степановичем винесено постанову від 25 квітня 2021 року серія ЕАН №4120377 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн. за здійснення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 25.04.2021 14:34:21 м.Львів вул.Б.Хмельницького, 192А здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4 ПДР - порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше ряди (арк. спр. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вчинення адміністративного правопорушення.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови серії ЕАН №4120377 від 25.04.2021 року встановлено, що в графі до постанови додаються не зазначено жодних додатків.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

Тобто, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме щодо порушення останнім ПДР.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд вважає, що інспектор поліції дійшов передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову серії ЕАН №4120377 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.04.2021 року належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією (арк. спр. 8).

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача УПП у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4120377 від 25.04.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області: юридична адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, Львівської області, , e-mail: .

Повний текст рішення суду складено 18.08.2021 року.

Суддя М. М. Олещук