Справа № 320/7164/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Київ № 320/7164/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладене у рішенні № 561 від 17.02.2021, про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 відповідно до вимог частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2021 року з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 про заробітну плату, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Позов мотивовано протиправністю відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу у розмірі 90% від визначеної середньої заробітної плати без обмеження граничним розміром на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21, з огляду на прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, яким визнано неконституційними ряд положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції 2014 року із змінами, які обмежували право на перерахунок пенсії прокурорсько-слідчим працівникам за Законом України «Про прокуратуру» у редакції 1991 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інших заяв по суті спору відповідачем до суду не подано. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, направлену на офіційну електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, отримано відповідачем 29.06.2021, що підтверджується витягом з електронної пошти Київського окружного адміністративного суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років, про що позивачу видано 26.05.2015 пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону видано 15.02.2021 ОСОБА_1 довідку №21-9 ПФ/вих.-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Позивач звернувся 15.02.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок йому пенсії на підставі зазначеної довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.02.2021 №561 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки розмір перерахованої позивачу пенсії на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 є меншим, ніж розмір пенсії, яку отримує позивач за матеріалами його пенсійної справи.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача у розмірі 90% від визначеної середньої заробітної плати без обмеження граничним розміром на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, що враховується для перерахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

На час призначення позивачу пенсії (2010 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ): прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1); обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1); призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури, що призвело до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20.

Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21.

Як зазначалось вище, на час виходу позивача на пенсію, частина перша статті 50-1 Закону №1789-XII передбачала, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, з можливістю збільшення пенсії на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 01.04.2014 набули чинності зміни до статті 50-1 Закону №1789-XII, згідно яких прокурорам і слідчим пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Втім, з 01.01.2015 розмір пенсії зменшено із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

З 15.07.2015 набув чинності Закон №1697-VII, частиною другою статті 86 якого, у редакції, чинній на час набрання ним законної сили, визначався розмір пенсії прокурорам - 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати. З 01.01.2015 розмір пенсії, передбаченої Законом №1697-VII, також було зменшено із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Таким чином, на момент відмови відповідача у перерахунку пенсі позивача на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21, розмір пенсії у відсотках визначається саме частиною другою статті 86 Закону №1697-VII, яка передбачає, що прокурорам пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Водночас, підстави та порядок проведення перерахунку пенсії прокурорам визначаються частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII, згідно якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи спір за вказаного правового регулювання, суд виходить із того, що частина друга статті 86 Закону №1697-VII встановлює розмір пенсії у відсотках для прокурорів, яким здійснюється саме призначення пенсії, про що прямо зазначено у вказаній нормі права.

Зазначений висновок ґрунтується також на тому, що частина друга статті 86 Закону №1697-VII визначає розмір пенсії у відсотках від суми місячної (чинної) заробітної плати саме того прокурора, якому призначається пенсія. Тобто розрахунковою величиною є розмір заробітної плати саме тієї особи, якій призначається пенсія.

Водночас, під час здійснення перерахунку пенсії у якості розрахункової величини приймається заробітна плата працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, на посадах, що є відповідними до посади, з якої був звільнений пенсіонер.

Суд наголошує на тому, що частина друга статті 86 Закону №1697-VII не містить положень, які б вказували на можливість застосування визначеного у ній відсоткового розміру пенсії під час проведення її перерахунку.

Таким чином, частина друга статті 86 Закону №1697-VII може бути застосована до правовідносин, пов`язаних з перерахунком пенсії лише у випадку наявності в частині двадцятій статті 86 цього Закону прямого посилання на те, що при визначенні відсоткового співвідношення розміру пенсії до заробітної плати відповідних категорій працівників діють правила, встановлені для призначення пенсії.

Втім, частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII не є бланкетною нормою та не містить посилань на те, що перерахунок пенсії здійснюється в порядку, передбаченому частиною другою статті 86 цього Закону. Зазначена норма права самостійно визначає підстави та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

За змістом частини другої статті 86 Закону №1697-VII підставою для перерахунку пенсії є підвищення заробітної плати для працівників прокуратури, а змінною величиною в процесі перерахунку є лише розмір заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії. А саме - пенсія обчислюється виходячи не з розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер перед звільненням з посади, а із розміру заробітної плати працівника, який працює на відповідній посаді.

З огляду на зазначені особливості правового регулювання, суд дійшов висновку висновку про те, що згідно частин першої, другої статті 50-1 Закону №1789-XII та частини другої статті 86 Закону №1697-VII розмір пенсії у відсотках визначається у момент її призначення і не підлягає перегляду під час проведення перерахунку.

При цьому судом враховано, що питання визначення відсоткового розміру пенсії під час проведення її перерахунку неодноразово розглядалося Верховним Судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, від 22.06.2018 у справі №635/6663/16-а, від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а, від 31.07.2019 у справі №354/90/15-а, від 19.07.2021 у справі № 752/17381/16-а, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що вказані судові рішення містять висновки Верховного Суду щодо застосування статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакціях, що діяли з 01.04.2014 та з 01.01.2015, а не статті 86 Закону №1697-VII.

Водночас зміст частини другої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, що діяла з 01.04.2014 повністю відповідає змісту частини другої статті 86 Закон №1697-VII у редакції, що діяла з 15.07.2015.

У подальшому з 01.01.2015 до частини другої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та частини другої статті 86 Закону №1697-VII було внесено тотожні зміни.

З огляду на викладене, правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, від 22.06.2018 у справі №635/6663/16-а, від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а, від 31.07.2019 у справі №354/90/15-а, від 19.07.2021 у справі № 752/17381/16-а, підлягає врахуванню також при вирішення спору щодо застосування частин другої, двадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21, виходячи із 90% від суми місячної заробітної плати працівника, який працює на відповідній посаді.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме: в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Як встановлено пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 01.10.2011).

Отже, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Втім, позивачу пенсію призначено відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто, до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Оскільки, позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсію призначено до 01.01.2016, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а.

Відтак, перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 про заробітну плату та її виплата має здійснюватись без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Втім, відповідачем належних доказів, які б спростовували твердження позивача, до суду не надано, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, відповідно звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним судових витрат, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №561 від 17.02.2021 про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 відповідно до вимог частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2021 року з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.02.2021 №21-9 ПФ/вих.-21 про заробітну плату, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 20 серпня 2021 року.