Справа № 440/6322/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 р. Справа № 440/6322/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 (суддя Н.І. Слободянюк, м. Полтава) по справі № 440/6322/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви від 04 грудня 2020 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 щодо права вибору варіанту розрахунку середньої заробітної плати при призначенні первинної пенсії як державному службовцю в листопаді 2008 року згідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року за період роботи з червня 1988 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90 % середньої заробітної плати, включивши в суму середньої плати для обчислення індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, заміну 10 % стажу (із 60 місяців на 6 місяців) з найбільшим заробітком, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, березня 1992 року, а також червня, липня 1991 року, до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок первинної пенсії, призначеної в листопаді 2008 року, де в розрахунок середньої заробітної плати врахувати заробіток за листопад 2008 року в сумі 20307,00 грн, різну матеріальну допомогу за 24 місяці, а також заміну 10% страхового стажу на більш вигідний, донарахувати та виплатити різницю (недоплачену пенсію) за період з 2008 року по 2015 рік;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення права ОСОБА_1 на вибір варіанту розрахунку коефіцієнта заробітної плати при призначенні теперішньої пенсії з 01 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області донарахувати до загального страхового стажу стаж навчання у Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно із записами в трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів - всього 4 місяці 17 днів, а також 35 днів до 04 жовтня 1972 року відпустки, всього - 05 місяців 22 дня;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати теперішню пенсію із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки та найбільш вигідного коефіцієнту заробітної плати із запропонованих варіантів розрахунку за період з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року, донарахувати та виплатити недоплачену пенсію (різницю);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми індексації пенсії з 2008 року по 2015 рік за 84 місяці при інфляції 3% в розмірі 6426,00 грн. та недоплату до пенсії з 01 жовтня 2017 року по жовтень 2020 року в розмірі 3985,00 грн., всього - 10411,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розрахунок теперішнього коефіцієнта заробітної плати з 01 жовтня 2017 року включити заробітну плату за листопад 2008 року в сумі понад 20300,00 грн. (коефіцієнт з/п - 5,6), а також врахувати матеріальну допомогу за 2007-2008 роки в сумі 5654,40 грн., перерахувати пенсію та виплатити недоплату (різницю).

Позов обґрунтований тим, що позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію з 23 листопада 2008 року, проте при призначенні йому пенсії взято до розрахунку заробітну плату за останні 24 календарні місяці його роботи на державній службі, а не 60 місяців роботи, які є більш вигідними для нього, внаслідок чого порушено його право вибору варіанту розрахунку коефіцієнта заробітної плати відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09 липня 2003 року та Про державну службу №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Крім того, при призначенні первинної пенсії відповідачем протиправно не враховано заробітну плату за листопад 2008 року у сумі 20307,00 грн. та матеріальну допомогу за 2007-2008 роки у сумі 5654,40 грн.. Розрахунок коефіцієнта заробітної плати з 01 жовтня 2017 року при оптимізації заробітної плати проведений відповідачем з порушеннями положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09 липня 2003 року, оскільки включено несприятливий для позивача період його роботи з 16 жовтня 2001 року строком 15 днів замість більш сприятливого для нього періоду роботи в 2005 році. Також при розрахунку коефіцієнта заробітної плати з 01 жовтня 2017 року не враховано індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань у загальній сумі 8004,00 грн.. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 18 серпня 2020 року про перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітної плати за 60 місяців роботи з червня 1988 року по 27 жовтня 1993 року з врахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги та стажу роботи 44,4 роки. Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №5276-5051/З-03/8-1600/20 від 16 вересня 2020 року відмовлено у проведенні відповідного перерахунку пенсії. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 21 вересня 2020 року про перерахунок коефіцієнтів заробітної плати по 4-м варіантам із заміною 10% стажу, за результатами розгляду якої листом ГУ ПФУ в Полтавській області №5695-5463/З-03/8-1600/20 від 07 жовтня 2020 року відмовлено у такому перерахунку. Відповідачем також протиправно не враховано до стажу 05 місяців 22 дня періоду навчання позивача в Дніпропетровському гірничому інституті та Вищій партійній школі при ЦК Компартії України згідно записів в його трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів. Крім того, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми індексації пенсії з 2008 року по 2015 рік за 84 місяці при інфляції 3% в розмірі 6426,00 грн. та недоплати до пенсії з 01 жовтня 2017 року по жовтень 2020 року в розмірі 3985,00 грн..

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що на підставі заяви від 24 листопада 2008 року позивачу з 23 листопада 2008 року призначена пенсії за віком в порядку та на умовах, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу 40 років 04 місяці 01 день та заробітної плати за 159 місяців за періоди з 01 листопада 1988 року по 26 червня 1991 року згідно довідки Головного управління житлово-комунального господарства №03-01/2349 від 28 жовтня 2008 року, з 26 червня 1991 року по 31 жовтня 1993 року згідно довідки виконавчого комітету Полтавської міської ради №144 від 08 вересня 2008 року та з 07 вересня 2000 року по 22 листопада 2008 року відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу. На підставі заяви позивача від 24 листопада 2008 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до положень Закону України Про державну службу із урахуванням заробітної плати за 158 місяців за періоди з 01 листопада 1988 року по 26 червня 1991 року, з 26 червня 1991 року по 31 жовтня 1993 року та з 07 вересня 2000 року по 31 жовтня 2008 року (по останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви). При оптимізації заробітної плати при такому переведенні виключено період з 01 листопада 2001 року по 31 жовтня 2005 року, після чого індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 2,20457. З 01 жовтня 2017 року позивача відповідно до положень пункту 4-7 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування автоматично переведено на пенсію за нормами цього Закону. З 01 квітня 2018 року тривалість загального стажу позивача склала 43 роки 00 місяців 22 дні та при проведенні перерахунку пенсії з 01 листопада 2018 року індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача після оптимізації склав 2,20624. З 01 жовтня 2019 року на підставі заяви позивача також врахований період його роботи на шахті Бургуста Замкова №3 тресту Гуковуголь з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року, після чого тривалість страхового стажу позивача склала 43 роки 11 місяців 28 днів, а індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача після оптимізації - 2,21034. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та індексація не входять до структури заробітної плати державних службовців, відсутні підстави для врахування таких виплат при призначенні пенсії. Період навчання ОСОБА_1 зараховано до загального страхового стажу на підставі диплому серії НОМЕР_1 від 12 вересня 1972 року та диплому серії НОМЕР_2 від 26 червня 1982 року відповідно до статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 8 Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. Враховуючи викладене, при перерахунку пенсії позивача управління діяло у відповідності до норм чинного законодавства.

Крім того, відповідачем до суду першої інстанції було подано клопотання про закриття провадження у справі №440/6322/20, в якому відповідач просить закрити провадження у цій справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовна заява ОСОБА_1 від 04 грудня 2020 року містить ті самі позовні вимоги, що були й предметом розгляду у справі Полтавського окружного адміністративного суду №440/5048/19, рішення в якій прийнято 07 лютого 2019 року та набрало законної сили 16 вересня 2020 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 по справі № 440/6322/20 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) у частині позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоплати до пенсії з 02 листопада 2019 року по жовтень 2020 року.

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про закриття провадження у справі задоволено частково.

Закрито провадження у справі №440/6322/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 щодо права вибору варіанту розрахунку середньої заробітної плати при призначенні первинної пенсії як державному службовцю в листопаді 2008 року згідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року за період роботи з червня 1988 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90 % середньої заробітної плати, включивши в суму середньої плати для обчислення індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань, заміну 10 % стажу (із 60 місяців на 6 місяців) з найбільшим заробітком, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, березня 1992 року, а також червня, липня 1991 року, до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок первинної пенсії, призначеної в листопаді 2008 року, де в розрахунок середньої заробітної плати врахувати заробіток за листопад 2008 року в сумі 20307,00 грн, різну матеріальну допомогу за 24 місяці, а також заміну 10% страхового стажу на більш вигідний, донарахувати та виплатити різницю (недоплачену пенсію) за період з 2008 року по 2015 рік; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення права ОСОБА_1 на вибір варіанту розрахунку коефіцієнта заробітної плати при призначенні теперішньої пенсії з 01 жовтня 2017 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області донарахувати до загального страхового стажу стаж навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно із записами в трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів - всього 4 місяці 17 днів, а також 35 днів до 04 жовтня 1972 року відпустки, всього - 05 місяців 22 дня; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати теперішню пенсію із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки та найбільш вигідного коефіцієнту заробітної плати із запропонованих варіантів розрахунку за період з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року, донарахувати та виплатити недоплачену пенсію (різницю); стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми індексації пенсії з 2008 року по 2015 рік за 84 місяці при інфляції 3% в розмірі 6426,00 грн. та недоплати до пенсії з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розрахунок теперішнього коефіцієнта заробітної плати з 01 жовтня 2017 року включити заробітну плату за листопад 2008 року в сумі понад 20300,00 грн. (коефіцієнт з/п - 5,6), а також врахувати матеріальну допомогу за 2007-2008 роки в сумі 5654,40 грн., перерахувати пенсію та виплатити недоплату (різницю).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 по справі № 440/6322/20 та постановити нове рішення, яким:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розрахунку та призначення первинної пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, такими, що суперечать Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок (перерахунок) первинної пенсії ОСОБА_1 згідно норм Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 міс.) із застосуванням показника 90 відсотків середньої заробітної плати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області середню заробітну плату розрахувати за 60 місяців роботи згідно наданих довідок про заробітну плату ОСОБА_1 № 05.2-25/40 від 05.01.2021; № 05.2-25/41 від 05.01.2021; № 19 від 15.03.2018; № 16 від 14.04.2021 - інформація про розмір та складові заробітної плати ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10 відсотків страхового стажу за найбільш вигідний (із 60 міс. - 6 міс.), а саме: замість: 1988 р. - липень, серпень, вересень, жовтень 1991 р. - червень, липень, застосувати: листопад, травень - 2008 р., квітень 2001 р., 1995 р. - жовтень, листопад, грудень;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області донарахувати до загального стажу роботи, стаж навчання в навчальних закладах 4 місяці і 17 днів та відпустку 35 днів, всього: 05 місяців і 22 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати теперішню пенсію з 01.10.2017, в розрахунок коефіцієнта заробітної плати застосувати (включити) заробітну плату згідно довідок -(інформації) № 16 від 14.04.2021 -№ 05.2-25/40 від 05.01.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області також включити заробітну плату за листопад 2008 року в сумі 20307 грн., матеріальну допомогу за 24 місяці роботи (2006-2008 рр.) в сумі 5654,4 грн. та заміну 10 відсотків страхового стажу на найбільш вигідний;

- судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги фактично посилається на доводи викладені в позовній заяві. Крім того, зазначає, що позовні вимоги у даній справі та у справі № 440/5048/19 є різними.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що документами, наявними у матеріалах справи, що розглядається, а також постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №440/4058/19 (а.с. 153-157) встановлено обставини справи, які відповідно до положень частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, а саме:

Протоколом пенсійного органу від 28 листопада 2008 року (а.с. 188-189) ОСОБА_1 на підставі його заяви від 24 листопада 2008 року (а.с. 192) з 23 листопада 2008 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). При цьому врахований загальний стаж позивача 40 років 04 місяці 01 день, коефіцієнт стажу - 0,40333, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 0,54450. Проведено розрахунок заробітку для обчислення пенсії для нової формули: сума коефіцієнтів заробітної плати 333,01591 (до оптимізації), сума коефіцієнтів заробітної плати 246.91179 (після оптимізації), індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.0944 (до оптимізації), індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.22443 (після оптимізації), середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 2664,67; для двоскладової формули: сума коефіцієнтів заробітної плати 115.98737, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії 1.96589, середній заробіток для обчислення пенсії 2354,96.

Протоколом пенсійного органу від 28 листопада 2008 року (а.с. 190-191) виплата пенсії ОСОБА_1 по шифру 101 (Закон № 1058-IV) припинена та з 24 листопада 2008 року на підставі його заяви від 24 листопада 2008 року (а.с.193) ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до положень Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця; враховано загальний стаж позивача 40 років 04 місяці 01 день, з яких 26 років 9 місяців 01 день державна служба (а.с.194-195).

У подальшому проводився перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням ним роботи з 01 вересня 2011 року та з 01 грудня 2013 року (а.с. 212-215).

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі Закон № 2148-VІІІ в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Законом № 2148-VІІІ Розділ XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV доповнено пунктом 4-7 наступного змісту: 4-7. Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України Про Кабінет Міністрів України, Про державну службу, Про Національний банк України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про судоустрій і статус суддів, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України Про Кабінет Міністрів України, Про державну службу, Про Національний банк України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про судоустрій і статус суддів, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Розпорядженням пенсійного органу від 26 жовтня 2017 року (а.с.216-221) припинена виплата ОСОБА_1 пенсії за шифром 130, що призначена на умовах та в порядку Закону України Про державну службу, та з 01 жовтня 2017 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку його пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV (по стажу).

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 пенсійним органом проведений перерахунок пенсії за віком з 01 квітня 2018 року відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 181) та при перерахунку пенсії врахований страховий стаж 43 роки 00 місяців 22 дні.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 30 вересня 2019 року (а.с.185-187) про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною страхового стажу, набутого до 01 квітня 2004 року, а саме: за 1966-1967 роки.

02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просив перерахувати (перепризначити) первинну пенсію в 2008 році, як державному службовцю, не за 24 місяці роботи перед пенсією, а за 60 місяців роботи на державній службі поспіль; до розрахунку середньої заробітної плати запровадити індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу та заміну 10% трудового стажу на найбільш вигідні; для розрахунку теперішньої пенсії з 01.10.2017 та з 01.03.2019 запровадити коефіцієнт заробітної плати 2,22443, стажу 0,443; донараховати стаж роботи на шахті 11 місяців і 5 днів та стаж при навчанні в ВУЗі та ВПШ по трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів; донарахувати та виплатити різницю (недоплату) теперішньої пенсії.

До заяви ОСОБА_1 у черговий раз долучена довідка від 15 березня 2018 року № 19 Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року, яка видана виконавчим комітетом Полтавської міської ради.

Листом від 18 жовтня 2019 року за № 5237/3-02 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для задоволення вимог його заяви.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії за віком з 01 грудня 2019 року у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму (а.с. 183) та для розрахунку пенсії враховано його страховий стаж - 43 роки 11 місяців 28 днів.

03 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (а.с.224-238) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у здійсненні перерахунку (перепризначення) пенсії відповідно до заяв від 07 листопада 2019 року; зобов`язання провести перерахунок розміру пенсії, призначеної у 2008 році як державному службовцю, за період роботи в Обласному управлінні житлово-комунального господарства з листопада 1988 року по червень 1991 року та Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, встановленої у 2008 році, згідно положень Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, включивши в суму середньої заробітної плати для обчислення пенсії індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань відповідно до стажу роботи та законодавства, діючого станом на момент призначення пенсії як державному службовцю, починаючи з листопада 2008 року; зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати із розрахунку заміни 10% трудового стажу (6 місяців із 60 міс) роботи, на більш вигідний, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, січня 1993 року, а також червня, липня 1991 року до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки (понаднормовий стаж - 19,3 роки), та здійснити перерахунок (перепризначення) пенсії з дати призначення пенсії в 2008 році як державному службовцю; зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу період роботи на шахті з 1966 року по 1967 рік - 11 місяців і 5 днів та період навчання у ВУЗі з 1967 року по 1972 рік та ВПШ при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно з записами трудової книжки, а не по даті видачі дипломів - всього 1 рік 3 місяці, та перерахувати пенсію за періоди з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року із застосуванням коефіцієнтів заробітної плати - 2,22443 та стажу 0,443, нарахувати та виплатити недоплату (різницю) по теперішній час (всього понад 11000,00 гривень); стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сум індексації пенсії в розмірі 6426,00 грн (при рівні інфляції 3%) та різниці (недоплати) з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2019 року в розмірі 5755,00 грн.

В обґрунтування вимог адміністративного позову від 03 січня 2020 року ОСОБА_1 зазначав про те, що перебуваючи на пенсії як держслужбовець він недоотримував необхідну та зароблену пенсію з 23 листопада 2008 року згідно із Законом України Про державну службу, у зв`язку з чим він звернувся із заявою до пенсійного органу з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про державну службу із розрахунку середньої заробітної плати (сукупного доходу), що діяв на момент призначення пенсії, зокрема за 24 місяці роботи в Полтавському міськвиконкому із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати при призначенні пенсії в 2008 році. Листом Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області № 614/3-14/2 від 13 вересня 2018 року йому повідомлено про те, що перерахунок пенсії, виходячи із 90% суми заробітної плати за 24 місяці, не передбачений чинним пенсійним законодавством. З цим ОСОБА_1 був згодний, а тому просив зробити перерахунок його пенсії із середньої заробітної плати (сукупного доходу) за 60 місяців роботи в облжилкомунуправлінні з листопада 1988 року по червень 1991 року та в Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, що застосовувалась при призначенні пенсії у 2008 році. Крім того, просив застосувати заміну 10% трудового стажу (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1989 рік січень, лютий, березень, 1991 рік червень, липень, 1993 рік січень, до розрахунку взяти: 1988 рік квітень, 1999 рік серпень, 2000 рік січень, лютий, березень, квітень. Також він звертався до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсії державного службовця, включивши до обрахунку її розміру такі складові його заробітку як: індексацію заробітної плати, матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань. При розрахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року відповідачем не враховано до стажу 4 роки: 2 роки 9 місяців роботи в Держархіві з 2008 року по 2011 рік, стаж первинної роботи після закінчення школи на шахті 11 місяців та 5 днів, а навчання в ВУЗі на стаціонарній формі навчання з 01 вересня 1967 року по 01 вересня 1972 року та в ВПШ при ЦК КПУ враховано не по записах в трудовій книжці, а по даті видачі дипломів. ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявами про перерахунок первинної пенсії з 2008 році, як державному службовцю, з урахуванням заробітку не за 24 місяці роботи перед пенсією, а за 60 місяців роботи на державній службі поспіль; до розрахунку середньої заробітної плати запровадити індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу та заміну 10% трудового стажу на найбільш вигідні; для розрахунку теперішньої пенсії з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року запровадити коефіцієнт заробітної плати 2,22443, стажу 0,443; донараховати стаж роботи на шахті 11 місяців і 5 днів та стаж при навчанні в ВУЗі та ВПШ по трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів; донараховати та виплатити різницю (недоплату) по теперішньої пенсії.

Відмову пенсійного органу, викладену в листі від 18 жовтня 2019 року № 5237/3-02, ОСОБА_1 вважав протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №440/5048/19 (а.с.148-151), залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року (а.с.153-157), позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок розміру пенсії, призначеної у 2008 році як державному службовцю, за період роботи в Обласному управлінні житлово-комунального господарства з листопада 1988 року по червень 1991 року та Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, встановленої у 2008 році згідно положень Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, включивши в суму середньої заробітної плати для обчислення пенсії індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань відповідно до стажу роботи та законодавства, діючого станом на момент призначення пенсії як державному службовцю, починаючи з листопада 2008 року, та про зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати із розрахунку заміни 10% трудового стажу (6 місяців із 60 міс) роботи, на більш вигідний, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, січня 1993 року, а також червня, липня 1991 року до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки (понаднормовий стаж - 19,3 роки), та здійснити перерахунок (перепризначення) пенсії з дати призначення пенсії в 2008 році як державному службовцю, залишено без розгляду.

Також вказаним судовим рішенням частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в Шахті "Бургуста-Зомновська" з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Шахті "Бургуста-Зомновська" з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року та здійснити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням такого стажу; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що стаж позивача за період його роботи учнем слюсаря в механічному цеху Шахти Бургуста-Зомновська з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року підтверджується записами в трудовій книжці, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Натомість, періоди навчання позивача в Дніпропетровському ордені трудового Червоного Прапора гірничого інституту ім. Артема з 01 вересня 1967 року по 12 червня 1972 року та у Вищій партійній школі при ЦК КП України у період з 01 вересня 1980 року по 02 серпня 1982 року враховані відповідачем відповідно до дипломів правомірно. Крім того, виплата суми індексації пенсії не підлягає задоволенню, оскільки ці суми відповідачем не нараховані та судовим розглядом не підтверджена правомірність заявленої позивачем вимоги. Залишаючи без розгляду позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок розміру пенсії, призначеної у 2008 році як державному службовцю за період роботи в Обласному управлінні житлово-комунального господарства з листопада 1988 року по червень 1991 року та Полтавському міськвиконкомі з червня 1991 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90% середньої заробітної плати, встановленої у 2008 році, згідно положень Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, включивши в суму середньої заробітної плати для обчислення пенсії індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань відповідно до стажу роботи та законодавства, діючого станом на момент призначення пенсії як державному службовцю, починаючи з листопада 2008 року, та про зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати із розрахунку заміни 10% трудового стажу (6 місяців із 60 міс) роботи, на більш вигідний, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, січня 1993 року, а також червня, липня 1991 року до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки (понаднормовий стаж - 19,3 роки), та здійснити перерахунок (перепризначення) пенсії з дати призначення пенсії в 2008 році як державному службовцю, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду із такими вимогами.

Залишаючи без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №440/5048/19, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відмовляючи в задоволенні звернень позивача про перерахунок його пенсії державного службовця за період з 24 листопада 2008 року по 01 жовтня 2017 року, у тому числі на підставі довідки № 19 від 15 березня 2018 року , яка видана виконавчим комітетом Полтавської міської ради за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року, відповідач обґрунтовано посилався на відсутність правових підстав для проведення перерахунку/обчислення розміру його пенсії за період з 24 листопада 2008 року по 01 жовтня 2017 року за фактом пред`явлення довідки №19 від 15 березня 2018 року, а також на невідповідність змісту означеної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії вимогам до форми і змісту такої довідки, виходячи з вимог законодавства, як на час призначення пенсії державного службовця, так і на час її видання. Також відмовляючи e задоволенні вимог звернень позивача про перерахунок його пенсії державного службовця, призначеної 24 листопада 2008 року, у зв`язку з тим, що після призначення пенсії державного службовця він продовжував займати посади державного службовця та отримувати заробітну плату державного службовця, відповідач обґрунтовано посилався на відсутність правових підстав для проведення перерахунку/обчислення розміру його пенсії за період з 24 листопада 2008 року по 01 жовтня 2017 року за означеним фактом, оскільки з набранням чинності Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII з 01 травня 2016 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії яким призначені відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою (а.с. 96-97), в якій просив донарахувати до загального страхового стажу стаж навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно із записами в трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4229-4064/З-03/8-1600/20 від 30 липня 2020 року (а.с.164-165) ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що направлення на військові збори після закінчення навчання в інституті не можуть слугувати підставою для зарахування цього періоду до стажу роботи, а тому правові підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Також листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4272-4210/З-03/8-1600/20 від 30 липня 2020 року (а.с.89-90) ОСОБА_1 на його звернення щодо пенсійного забезпечення повідомлено, що для визначення розміру його пенсії заробітна плата врахована за період роботи з 01 листопада 1988 року по 31 жовтня 1993 року згідно довідок Головного управління житлово-комунального господарства №03-01/2349 від 28 жовтня 2008 року та Виконавчого комітету Полтавської міської ради №144 від 08 вересня 2008 року та за даними системи персоніфікованого обліку з 07 вересня 2000 року по 31 жовтня 2008 року; всього 158 місяців, в тому числі 60 місяців до 01 липня 2000 року, при цьому період з 01 листопада 2001 року по 20 листопада 2005року (49 місяців) виключено з розрахунку як невигідний. Коефіцієнт заробітної плати склав 2,21034. На підставі заяви від 30 вересня 2019 року та додатково наданих документів з 01 жовтня 2019 року проведено перерахунок пенсії із врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 15 вересня 1966 року по 20 серпня 1967 року. Страховий стаж становить 43 роки 11 місяців 28 днів. Проведення обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати за періоди з січня 1979 року по жовтень 1993 року або з червня 1988 року по жовтень 1993 року не вбачається за можливе, оскільки це суперечить нормам статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 11 серпня 2020 року (а.с. 84), в якій просив повідомити як враховуються в сукупний дохід щомісячно матеріальні допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної палати.

ОСОБА_1 звернувся до органу пенсійного фонду із заявою від 15 серпня 2020 року (а.с. 94), в якій просив перерахувати коефіцієнт заробітної плати з червня 1988 року по жовтень 1993 року за 60 календарних місяців роботи підряд.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 18 серпня 2020 року (а.с. 91-92), в якій просив перерахувати пенсію з розрахунку коефіцієнта заробітної плати за 60 календарних місяців роботи підряд з червня 1988 року по 27 жовтня 1993 року згідно статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також просив у загальний заробіток врахувати індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4702-4572/З-03/8-1600/20 від 19 серпня 2020 року (а.с.85-87) ОСОБА_1 на його звернення щодо порядку визначення коефіцієнта заробітної плати повідомлено, що для визначення розміру його пенсії заробітна плата врахована за період роботи з 01 листопада 1988 року по 31 жовтня 1993 року згідно довідок Головного управління житлово-комунального господарства №03-01/2349 від 28 жовтня 2008 року та Виконавчого комітету Полтавської міської ради №144 від 08 вересня 2008 року, в яких зазначена щомісячна заробітна плата без розшифровки за видами виплат та за даними системи персоніфікованого обліку з 07 вересня 2000 року по 31 жовтня 2008 року.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4802-4691/З-03/8-1600/20 від 25 серпня 2020 року (а.с.95) ОСОБА_1 на його звернення, які зареєстровано 17 серпня 2020 року за №4691/З-1600-20 та 20 серпня 2020 року за №4788/З-1600-20, повідомлено, що порушені ним питання вже неодноразово розглядалися та листами №4272-4210/З-03/8-1600/20 від 30 липня 2020 року, №4596-4452/З-03/8-1600/20 від 13 серпня 2020 року та №4702-4572/З-03/8-1600/20 від 19 серпня 2020 року були надані вичерпні роз`яснення.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 02 вересня 2020 року (а.с. 158-159), в якій просив перерахувати теперішній коефіцієнт заробітної плати за листопад 2008 року, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги у сумі 3364,40 грн та перерахувати пенсію з 10 жовтня 2017 року з врахуванням перерахованого коефіцієнту заробітної плати та коефіцієнта стажу - 0,44, а також виплатити неотриману пенсію.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №5276-5051/З-03/8-1600/20 від 16 вересня 2020 року (а.с.93) ОСОБА_1 на його звернення щодо порядку пенсійного забезпечення повідомлено, що для визначення розміру його пенсії заробітна плата врахована за період роботи з 01 листопада 1988 року по 26 червня 1991 року та за даними системи персоніфікованого обліку з 07 вересня 2000 року по 22 листопада 2008 року. При переведенні його на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 жовтня 2017 року розрахунок страхового стажу та заробітної плати був приведений у відповідність до норм чинного законодавства, а саме: відомості враховані по жовтень 2008 року. З 01 квітня 2018 року проведено перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням стажу, набутого після призначення пенсії за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 21 вересня 2020 року (а.с. 160-162), в які просив розрахувати коефіцієнт заробітної плати по 4-х варіантах із заміною 10 % (6 місяців) страхового стажу на більш вигідний. Крім того, просив включити до загального страхового стажу стаж навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно із записами в трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №5695-5463/З-03/8-1600/20 від 07 жовтня 2020 року (а.с.163) ОСОБА_1 на його звернення щодо правильності зарахування страхового стажу за періоди навчання та визначення оптимального періоду заробітку повідомлено, що записи в його трудовій книжці про періоди навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року містять розбіжності між датами закінчення навчання та наказами про відрахування з навчальних закладів, а також відомостями в наданих копіях дипломах про навчання, а відтак до страхового стажу зараховані періоди навчання в зазначених навчальних закладах на підставі дипломів. Відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із заробітної плати для обчислення йому пенсії виключено період з найнижчим коефіцієнтом з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2005 року тривалістю 49 місяців, що відповідає 10% тривалості страхового стажу, врахованого по 31 жовтня 2008 року (час призначення пенсії).

ОСОБА_1 звернувся до органу пенсійного фонду із заявою від 14 листопада 2020 року (а.с. 88), в якій просив повідомити про його загальний страж та перерахувати коефіцієнт заробітної плати за 180 місяців з 01 січня 1979 року по жовтень 1993 року або за 60 місяців державної служби з червня 1988 року по жовтень 1993 року.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявними є судові рішення, що набрали законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у задоволенні частини адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовна вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоплати до пенсії з 02 листопада 2019 року по жовтень 2020 року задоволенню не підлягає через передчасність її заявлення, так як розрахована позивачем сума недоплати відповідачем не досліджена та не нарахована, а суд не є тим органом, на якого покладається обов`язок здійснювати розрахунок суми пенсії, адже завданням суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління. На переконання суду, позовна вимога про стягнення конкретної суми пенсії може бути задоволена лише у випадку протиправної відмови у виплаті такої заборгованості по пенсії, тобто нарахованої органом пенсійного фонду, але не виплаченої суми пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З наведеного випливає, що постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.

В постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 804/5759/17 Верховний Суд зазначив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Аналогічні правові висновки викладені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18.

Як встановлено судом, зміст позовної заяви ОСОБА_1 від 03 січня 2020 року у справі №440/5048/19 (а.с.222-238) та позовної заяви ОСОБА_1 від 04 грудня 2020 року у справі №440/6322/20 (а.с.135-147), а також рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №440/5048/19 (а.с.148-151) та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року (а.с.153-157), дає підстави для висновку, що у справі №440/5048/19 та у справі №440/6322/20 збігаються сторони, а також у вказаних справах предметом доказування є одні й ті самі обставини щодо правомірності призначення позивачу пенсії та врахування при такому призначенні належного розміру його заробітної плати та відповідного коефіцієнту заробітної плати, а також правомірність врахування до страхового стажу позивача періоду його навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року на підставі дипломів, а не на підставі записів в трудовій книжці, тобто предмет позову у справі №440/6322/20 повторює предмет позову у справі №440/5048/19, окрім заявленої у справі №440/6322/20 позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоплати до пенсії з 02 листопада 2019 року по жовтень 2020 року.

Колегія суддів зауважує, що різне формулювання ОСОБА_1 позовних вимог у справі №440/5048/19 та у справі №440/6322/20 спрямоване лише на уточнення порушеного, на його думку, права та способу захисту такого права, а по суті заявлені позовні вимоги є тотожними.

Крім того, колегія суддів враховує, що в обґрунтування позовних вимог у справі №440/6322/20 позивачем у позовній заяві зазначено ті ж самі підстави позову, тобто обставини та факти, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги у справі №440/5048/19, а також і первісна, і повторна позовні заяви позивача обґрунтовані посиланнями на одні й ті самі норми матеріального права. У повторній позовній заяві від 04 грудня 2020 року позивачем не заявлялись підстави позову, відмінні від підстав позову, зазначених у первісній позовній заяві в межах справи №440/5048/19.

Отже, доводам позивача, зазначеним у позовній заяві в межах справи, що розглядається (№440/6322/20), вже надавалася оцінка судами першої та апеляційної інстанцій під час вирішення спору в межах справи №440/5048/19. Інші доводи у справі № 440/6322/20 позивачем не заявлялись.

Досліджені судом заяви ОСОБА_1 до відповідача та його підрозділів, поданих позивачем після розгляду його первісної позовної заяви від 03 січня 2020 року, та надані відповідачем відповіді на такі заяви стосувалися тих самих спірних правовідносин щодо правомірності призначення позивачу пенсії з урахуванням при такому призначенні належного розміру його заробітної плати та відповідного коефіцієнту заробітної плати, а також правомірності врахування до страхового стажу позивача стажу його навчання в Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року на підставі дипломів, а не на підставі записів в трудовій книжці.

Також колегія суддів бере до уваги, що предмет позову у цій справі не стосується правовідносин, що мали місце між позивачем та відповідачем після винесення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №440/5048/19, оскільки позивач у справі №440/6322/20 не оскаржує дії, бездіяльність або рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, вчинених (допущених, прийнятих) після 07 лютого 2020 року, зокрема не оскаржує надані відповідачем відповіді у листах №4272-4210/З-03/8-1600/20 від 30 липня 2020 року, №4229-4064/З-03/8-1600/20 від 30 липня 2020 року, №4702-4572/З-03/8-1600/20 від 19 серпня 2020 року, №4802-4691/З-03/8-1600/20 від 25 серпня 2020 року, №5276-5051/З-03/8-1600/20 від 16 вересня 2020 року та №5695-5463/З-03/8-1600/20 від 07 жовтня 2020 року.

Таким чином, станом на день звернення до суду із позовом у справі №440/6322/20 були прийняті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №440/5048/19.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно із частиною першої статті 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №440/5048/19 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року набрали законної сили 13 липня 2020 року.

Оскільки предмет та підстави позову, визначені позивачем у цій справі, є тотожними предмету та підставам позову, за наслідком розгляду якого існує судове рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі №440/6322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 щодо права вибору варіанту розрахунку середньої заробітної плати при призначенні первинної пенсії як державному службовцю в листопаді 2008 року згідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року за період роботи з червня 1988 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90 % середньої заробітної плати, включивши в суму середньої плати для обчислення індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань, заміну 10 % стажу (із 60 місяців на 6 місяців) з найбільшим заробітком, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, березня 1992 року, а також червня, липня 1991 року, до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок первинної пенсії, призначеної в листопаді 2008 року, де в розрахунок середньої заробітної плати врахувати заробіток за листопад 2008 року в сумі 20307,00 грн., різну матеріальну допомогу за 24 місяці, а також заміну 10% страхового стажу на більш вигідний, донарахувати та виплатити різницю (недоплачену пенсію) за період з 2008 року по 2015 рік; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення права ОСОБА_1 на вибір варіанту розрахунку коефіцієнта заробітної плати при призначенні теперішньої пенсії з 01 жовтня 2017 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області донарахувати до загального страхового стажу стаж навчання у Дніпропетровському гірничому інституті з 1967 року по 1972 рік та Вищій партійній школі при ЦК КПУ з 1980 року по 1982 року згідно із записами в трудовій книжці, а не по даті видачі дипломів - всього 4 місяці 17 днів, а також 35 днів до 04 жовтня 1972 року відпустки, всього - 05 місяців 22 дня; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати теперішню пенсію із застосуванням загального стажу роботи 44,4 роки та найбільш вигідного коефіцієнту заробітної плати із запропонованих варіантів розрахунку, за період з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року, донарахувати та виплатити недоплачену пенсію (різницю); стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми індексації пенсії з 2008 року по 2015 рік за 84 місяці при інфляції 3% в розмірі 6426,00 грн. та недоплати до пенсії з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розрахунок теперішнього коефіцієнта заробітної плати з 01 жовтня 2017 року включити заробітну плату за листопад 2008 року в сумі понад 20300,00 грн. (коефіцієнт з/п - 5,6), а також врахувати матеріальну допомогу за 2007-2008 роки в сумі 5654,40 грн., перерахувати пенсію та виплатити недоплату (різницю).

Згідно із частиною другою статті 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовна вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоплати до пенсії з 02 листопада 2019 року по жовтень 2020 року задоволенню не підлягає через передчасність її заявлення, так як розрахована позивачем сума недоплати відповідачем не досліджена та не нарахована, а суд не є тим органом, на якого покладається обов`язок здійснювати розрахунок суми пенсії, адже завданням суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління. На переконання суду, позовна вимога про стягнення конкретної суми пенсії може бути задоволена лише у випадку протиправної відмови у виплаті такої заборгованості по пенсії, тобто нарахованої органом пенсійного фонду, але не виплаченої суми пенсії.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 по справі № 440/6322/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк