Справа № 260/62/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/62/21 пров. № А/857/11011/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Спільного україно-угорського підприємства «Аркела» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 (ухвалене головуючим суддею Іванчулинець Д.В. о 10 год. 30 хв. у м. Ужгород, повне судове рішення складено 05 травня 2021 року) у справі № 260/62/21 за адміністративним позовом Спільного україно-угорського підприємства «Аркела» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Закарпатській області за № від 23.03.2020 в частині кваліфікації дій спільного українсько-угорського підприємства «Аркела» у формі товариства з обмеженою відповідальністю за п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України щодо несплати податку з доходів фізичних осіб до державного бюджету України у період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р. і у зв`язку з цим визначення штрафних санкцій в сумі 101303, 49 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що суб`єкт владних повноважень прийнявши щодо позивача оскаржене податкове повідомлення рішення та застосувавши штраф і пеню за ст. 127 Податкового кодексу України допустив неправильну юридичну кваліфікацію дій порушника податкового законодавства. Неправильна юридична кваліфікація дій позивача з боку відповідача призвела до неправильної, завищеної базової величини штрафу та завищеного розміру штрафу, що підлягає стягненню за порушення правил сплати податків.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені статтею 127 Кодексу, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень. У разі невиплати нарахованого доходу на користь громадян та несплати утриманого податку податковий агент має нести відповідальність, визначену статтею 127 Кодексу.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що в результаті неправильного застосування норми матеріального права до позивача за одне триваюче порушення застосовані два окремі види штрафних санкцій за ст. 126 та за ст. 127 Податкового кодексу України.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем проведено планову документальну виїзну перевірку СП ТОВ «Аркела» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 про що, складено акт від 28.02.2020 за № 135/07-16-33-07/20439376.

Проведеною перевіркою з даного питання встановлено заборгованість до бюджету з податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати, несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб із виплати заробітної плати у зв`язку з нижче наведеним.

Так, перевіркою достовірності відображених показників утриманих та перерахованих сум податку на доходи фізичних осіб позивача за перевірений період, використовувались записи по особовому рахунку за формою №15 та порівнювались з даними бухгалтерського обліку платника податку по перерахуванню до бюджету суми податку по рахунку 641 «Податок з доходів фізичних осіб» і платіжними документами по рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

В результаті чого винесено податкове повідомлення-рішення від 23.03.2020 за № па суму 224862, 14 грн в тому числі: податок на доходи фізичних осіб на суму 98316, 80 грн, штрафні санкції на суму 101303, 49 грн та пені у розмірі 25241, 85 грн.

Позивач вважаючи оскаржене податкове - повідомлення рішення, щодо розміру застосованої штрафної санкції протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

У відповідності до пп. 168.1.4 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України в редакції, чинній до 01.03.2017, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання), (в редакції з 01.03.2017 протягом трьох банківських днів).

Відповідно до вимог пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи і не заперечується позивачем, що в порушення пп.168.1.1, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, відповідачем виявлено заборгованість до бюджету по податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати в загальній сумі 98316, 80 грн за період з квітня 2018 по листопад 2019 та несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 62711, 12 грн. за період з січня 2017 по квітень 2018.

Оскаржуваним рішенням застосовано штрафну санкцію на підставі статей 126 та 127 Податкового кодексу України.

Підставою застосування штрафної санкції за результатами перевірки згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України стали встановлені в ході перевірки факти несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб із порушенням строків сплати, встановленого для місячного податкового періоду (пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України), але до моменту виплати доходу (заробітної плати) працівникам, а саме:

за лютий 2017 року в сумі 4032,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної згідно видаткового касового ордеру - 30.03.2018 р.). Дата фактичної сплати 28.04.2017 р. на суму 27,42 грн. та 29.05.2017 р. на суму 4 004,58 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.03.2017 р.;

за березень 2017 року в сумі 4 032,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 13.04.2018 р.). Дата фактичної сплати -29.05.2017 р. на суму 27,42 грн. та 20.06.2017 р. на суму 4 004,58 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.04.2017 р.;

за квітень 2017 року в сумі 4 032,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 24.04.2018 р.). Дата фактичної сплати 20.06.2017 р. на суму 32,00 грн., 13.10.2017 р. на суму 2 000,00 грн. та 15.11.2017 р. на суму 2 000,00 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.05.2017 р.;

за травень 2017 року в сумі 4 032,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 25.04.2018 р.). Дата фактичної сплати 11.04.2018 на суму 4 032,00 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.06.2017 р.;

за червень 2017 року в сумі 4 032,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 29.04.2018 р.). Дата фактичної сплати 26.04.2018 р. на суму 4 032,00 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.07.2017 р.;

за липень 2017 року в сумі 4 113,90 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 14.06.2018 р.). Дата фактичної сплати 18.05.2018 р. на суму 2 000,00 грн. та 04.06.2018 р. на суму 2 113,90 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.08.2017 р.;

за серпень 2017 року в сумі 386,10 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 18.06.2018 р.). Дата фактичної сплати 04.06.2018 на суму 386,10 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.09.2017 р..

Підставою застосування штрафної санкції за результатами перевірки згідно п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України стали встановлені в ході перевірки факти виплати заробітної плати найманим працівникам без одночасної та повної сплати податку на доходи фізичних осіб з виплаченого доходу та несплати податку на доходи фізичних осіб із невиплаченої заробітної плати найманих працівників станом на кінець періоду перевірки (31.12.2018), а саме:

за серпень 2017 року в сумі 3 727,80 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 18.06.2018 р.). Дата фактичної сплати 22.06.2018 р. на суму 2 000,00 грн. та 11.07.2018 р. на суму 1 727,80 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.09.2017 р.;

за вересень 2017 року в сумі 4 1 13.90 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 28.06.2018 р.). Дата фактичної сплати 11.07.2018 р. на суму 272,20 грн., 30.07.2018 р. на суму 2 000,00 грн. та 15.03.2019 р. на суму 1 841,70 грн. граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України 30.10.2017 р.;

за жовтень 2017 року в сумі 4 113,90 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 31.08.2018 р.). Дата фактичної сплати 15.03.2019 р. на суму 158,30 грн., 20.03.2019 р. на суму 2 000.00 грн. та 29.03.2019 р. на суму 1 955,60 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України 30.11.2017 р.;

за листопад 2017 року в сумі 3 526,20 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру -17.10.2018 р.). Дата фактичної сплати 29.03.2019 р. на суму 44,40 грн., 22.04.2019 р. на суму 3 000,00 грн. та 20.05.2019 р. на суму 481,80 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.12.2017 р.;

за грудень 2017 року в сумі 3 627,03 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 31.03.2019 р.). Дата фактичної сплати 20.05.2019 р. на суму 2 518,20 грн. та 13.06.2019 р. на суму 1 108,83 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.01.2018 р.;

за січень 2018 року в сумі 3 949,17 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 08.04.2019 р.). Дата фактичної сплати 13.06.2019 р. на суму 1 891,17 грн., 15.07.2019 р. на суму 1 846,54 грн. та 24.07.2019 р. на суму 211,46 грн., граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 28.02.2018 р.;

за лютий 2018 року в сумі 4 050,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 17.04.2019 р.). Дата фактичної сплати 24.07.2019 р. на суму 2 788,54 грн. та 16.10.2019 р. на суму 1 261,46 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п. 168.1 ст.168 ПК України - 30.03.2018 р.;

за березень 2018 року в сумі 4 050,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 30.04.2019 р.). Дата фактичної сплати 16.10.2019 р. на суму 938,54 грн. та 24.10.2019 р. на суму 3 111,46 грн, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.04.2018 р.;

за квітень 2018 року в сумі 4 050,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 24.06.2019 р.). Дата фактичної сплати 24.10.2019 р. на суму 2 888,54 грн., податок в сумі 1 161,46 грн. не сплачено, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.05.2018 р.;

за травень 2018 року в сумі 4 050,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 29.07.2019 р.). Податок не сплачено, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.06.2018 р.;

за червень 2018 року в сумі 4 590,00 грн. при виплаті заробітної плати (дата виплати заробітної плати згідно видаткового касового ордеру - 20.09.2019 р.). Податок не сплачено, граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.07.2018 р.;

за липень 2018 року в сумі 4 590,00 гри. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.08.2018 р.;

за серпень 2018 р. в сумі 4 590,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України -30.09.2018 р.:

за вересень 2018 року в сумі 4 590,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.10.2018 р.;

за жовтень 2018 року в сумі 4 590,00 грн. з невиплаченої Заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.11.2018 р.:

за листопад 2018 року в сумі 4 590.00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України -30.12.2018 р.:

за грудень 2018 року в сумі 5 169,84 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.01.2019 р.;

за січень 2019 року в сумі 3 851,80 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України -28.02.2019 р.;

за лютий 2019 року в сумі 5 054,40 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.03.2019 р.;

за березень 2019 року в сумі 5 562,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.04.2019 р.;

за квітень 2019 року в сумі 5 970,06 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.05.2019 р.;

за травень 2019 року в сумі 6 480,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.06.2019 р.;

за червень 2019 року в сумі 5 760,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 гі.168.1 ст.168 ПК України - 30.07.2019 р.;

за липень 2019 року в сумі 6 494,56 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.08.2019 р.;

за серпень 2019 року в сумі 5 760,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.09.2019 р.;

за вересень 2019 року в сумі 5 058,68 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.10.2019 р.;

за жовтень 2019 року в сумі 4 950,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України - 30.11.2019 р.;

за листопад 2019 року в сумі 5 454,00 грн. з невиплаченої заробітної плати. Граничний строк сплати податку відповідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - 30.12.2019 р.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до вимог п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків-тягнуть за собою накладання штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів -тягнуть за собою накладання штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів - тягнуть за собою накладання штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положеннями статті 127 Кодексу встановлюється санкція, як міра відповідальності, яка покладається па податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам.

При цьому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Кодексу, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Таким чином, якщо до моменту виплати доходу (заробітної плати) на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченого статтею 168 Кодексу строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає стаття 126 Кодексу. Аналогічні наслідки мають місце у разі їх одночасної сплати.

Водночас, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент несе відповідальність на підставі статті 127 Кодексу.

При цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості вчинених порушень протягом певного періоду часу. Кваліфікуючою ознакою (повторюваністю) застосування збільшених розмірів штрафів, визначених статтею 127 Кодексу, є допущення податковим агентом декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання та/або несплата податків), протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення (визначення) контролюючим органом.

Отже, у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені статтею 127 Кодексу, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень.

З огляду на зазначене можна зробити висновок, що не відбулося штучного роз`єднання одного порушення одного порушення і кваліфіковано його за двома статтями, як зазначає позивач, а мало місце здійснення останнім двох самостійних порушень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спільного україно-угорського підприємства «Аркела» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 у справі № 260/62/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 17 серпня 2021 року