Справа № 400/1850/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 р. № 400/1850/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2021 року № 509-П,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" (надалі - позивач) до Головного управління ДПС в Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання дій Головного управління ДПС в Миколаївській області щодо проведення 04.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" на підставі наказу від 04.03.2021 року № 509-П протиправними;

- визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2021 року № 509-П про проведення фактичної перевірки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.03.2021 року в.о. начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області Прокоф`євим Д. було прийнято наказ №509-П про проведення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл" у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним в період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а також, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах на підставі пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Проте, в наказі від 04.03.2021 року № 509-П не зазначено, яку саме інформацію отримало Головне управління ДПС в Миколаївській області, що стала у подальшому підставою для прийняття оскаржуваного наказу, а лише перераховано норми Податкового кодексу України. При цьому, якщо в наказі вказано пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, то контролюючий орган повинен здійснювати проведення перевірки саме з питань, що передбачені даною нормою. Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл". Крім того, вказав, що посадовими особами не було вручено направлення на перевірку.

Ухвалою від 29.03.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1850/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін та призначив судове засідання на 28.04.2021 року.

Судове засідання, призначене на 28.04.2021 року, відкладено на 02.06.2021 року.

14.05.2021 року за вх. № 10160 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 04.03.2021 року в.о. начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області Прокоф`євим Д. було прийнято наказ №509-П про проведення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл" з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, на підставі пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. З метою виконання даного наказу посадовими особами відповідача здійснено вихід за адресою ТОВ "АЗС Статус - Ойл" та вручено копію наказу № 509-П від 04.03.2021 року, направлення на перевірку від 04.03.2021 року №№551/14-29-07-10, 552/14-29-07-10 та службові посвідчення оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1 , яка фактично проводить розрахункові операції. Проте особою, яка фактично проводить розрахункові операції на АРЗС ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1. було відмовлено від підпису у направленнях на перевірку, про що було складено акт від 04.03.2021 року № 273/14-29-07-07/42496420. До наказу від 04.03.2021 року №509-П були внесені зміни наказом від 11.03.2021 року №544-П. У зв`язку хворобою перевіряючих, для продовження проведення перевірки було залучено нових перевіряючи ГУ ДПС у Миколаївській області, про що свідчать відповідні направлення на перевірку. 12.03.2021 року фахівцями ГУ ДПС у Миколаївській області було здійснено вихід на юридичну адресу товариства, для продовження та закінчення фактичної перевірки. Керівнику ТОВ «АЗС Статус-Ойл» Діському А.В. були вручені копія наказу №509- П від 04.03.2021 року, направлення на перевірку від 12.03.2021 року №634/14-29-07-10, №635/14-29-07-10 та пред`явлено службові посвідчення. Вказав, що після пред`явлення та ознайомлення з направленнями на перевірку керівник ТОВ «АЗС Статус-Ойл» Діський А.В, відмовився від підпису у направленнях на перевірку. У зв`язку з чим було складено акт відмови від підпису в направленнях на перевірку від 12.03.2021 року №311/14-29-07-07-42496420. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків, зокрема щодо, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів. З урахуванням чого контролюючим органом було дотримано положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Враховуючи положення Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС в Миколаївській області з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів було цілком правомірно видано наказ від 01.06.2020 року. При цьому посилання позивача на невідповідність виданого наказу вимогам пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки на думку позивача наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки, - є повністю необґрунтованими, оскільки підставою для призначення перевірки стало здійснення платником податків роздрібної торгівлі пальним на АЗС в період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Вказав, що Ліцензія №1900290 від 31.10.2019 року анульована згідно розпорядження ГУ ДПС у Миколаївській області від 17.02.2020 року №41-р, у зв`язку з встановленням факту подання платником податків недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії. Водночас, згідно електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднанні, поданих до органу ДПС по дротовим або бездротовим каналах зв`язку, встановлено, що за період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року через РРО з фіскальним номером проведено розрахункових операцій на загальну суму 629 364,34 грн.

Ухвалою від 02.06.2021 року суд вирішив подальший розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2021 року № 509-П, проводити в порядку загального позовного провадження та призначити по справі підготовче засідання на 02 червня 2021 року.

Ухвалою від 02.06.2021 року суд замінив первісного відповідача по справі № 400/1850/21 - Головне управління ДПС у Миколаївській області належним - Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) та відклав підготовче судове засідання на 23.06.2021 року.

Ухвалою від 23.06.2021 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2021 року № 509-П та призначив справу № 400/1850/21 до судового розгляду по суті на 07 липня 2021 року.

Допитаний в судовому засіданні 07 липня 2021 року свідок - головний державний ревізор-інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Миколаївській області ОСОБА_2 повідомив про наявність відеозапису, який свідчить, що посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області до початку проведення фактичної перевірки ТОВ «АЗС Статус-Ойл», на виконання вимог визначених ст.81 Податкового кодексу України, оператору ТОВ «АЗС Статус-Ойл» ОСОБА_1. вручено копію наказу №509-П від 04.03.2021 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «АЗС Статус-Ойл», направлень на перевірку від 04.03.2021 року №551/14- 29-07-10, від 04.03.2021 року №552/14-29-07-10 та пред`явлено службові посвідчення.

Після чого представником відповідача було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи цього відеозапису.

Судом було відкладено розгляд справи на 08.07.2021 року для надання відповідачем пояснень щодо поважності причин ненадання цих доказів під час підготовчого провадження.

08.07.2021 року відповідачем було надано клопотання про долученння доказу у справі (відеозапису), який пов`язаний з розглядом справи та не був заявлений у підготовчому провадженні з поважних причин. Клопотання мотивоване тим, що представник відповідача не був присутнім під час проведення фактичної перевірки TOB «АЗС Статус-Ойл», про наявність зазначеного відеозапису йому не було відомо, в зв`язку з чим відповідач не мав змоги подати докази у вигляді відео матеріалів разом з відзивом на позовну заяву, а також під час підготовчого засідання. Отримавши ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою ТОВ «АЗС Статус-Ойл» управління супроводження судових справ, на виконання вимог п.п.5.1 п.5, п.п.7.3 п.7 розділ І Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи, затвердженого Наказом ДПС України від 21.12.2020 року №742, звернулось до управління податкового аудиту з службової запискою про надання документів, які можуть бути використані в якості доказової бази для підтвердження правомірності дій уповноважених осіб при здійсненні перевірки. На виконання зазначеної вище службової записки управлінням аудиту надано належним чином завірені копії матеріалів фактичної перевірки ТОВ «АЗС Статус-Ойл», які в подальшому були надані представником відповідача до Миколаївського окружного адміністративного суду разом з відзивом на позовну заяву. Про наявність зазначеного вище відеозапису представнику відповідача стало відомо лише під час судового засідання 02.07.2021 року.

Представник позивача заперечував проти клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про долученння до матеріалів справи відеозапису.

В судовому засіданні, призначеному на 08 липня 2021 року, протокольною ухвалою суд визнав поважними причини неподання відповідачем доказів у встановлений законом строк, задовольнив клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про долученння до матеріалів справи доказів, а саме відеозапису та долучив його копію до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08 липня 2021 року представником позивача було усно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття в судове засідання адвоката.

Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання позивача, з огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтею 205 КАС України, а також неподання доказів на підтвердження наявності поважних причин неприбуття адвоката в судове засідання.

В судовому засіданні 08.07.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні, призначеному на 08.07.2021 року, представники сторін заявили про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі частини 3 статті 194 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, допитавши свідків, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ "АЗС Статус - Ойл" зареєстровано як юридичну особу 25.09.2018 року. Видами діяльності якого є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля пальним; вантажний автомобільний транспорт; складське господарство.

04 березня 2021 року в.о. начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області Прокоф`євим Д. було прийнято наказ №509-П про проведення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл", яким наказано провести фактичну перевірку ТОВ "АЗС Статус - Ойл" за місцем здійснення діяльності: вул. Інженерна, 21, м. Миколаїв, Миколаївська область, тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 12.03.2019 року по момент закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту етилового платниками податків, а також з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Посадовими особами відповідача здійснено вихід за адресою здійсненя діяльності ТОВ "АЗС Статус - Ойл" (вул. Інженерна, 21, м. Миколаїв, Миколаївська область).

Оскільки оператором ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1., яка фактично проводить розрахункові операції на АРЗС ТОВ "АЗС Статус - Ойл", було відмовлено від підпису у направленнях на перевірку, перевіряючими було складено акт від 04.03.2021 року № 273/14-29-07-07/42496420.

Наказом ГУ ДПС у Миколаївській області від 11.03.2021 року № 544-П внесено зміни до наказу ГУ ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 року № 509-П, а саме в абзаці першому констатуючої частини після слів "електронних сигаретах," доповнити словом "пального" та в абзаці другому наказової частини після слів "платниками податків," доповнити словами "обладнання акцизних складів витратомірами - лічильниками та/або рівномірами лічильниками"; після слів "електронних сигаретах," доповнити словом "пального".

У зв`язку з хворобою перевіряючих, для продовження проведення перевірки було залучено нових перевіряючи ГУ ДПС у Миколаївській області, а саме заступника начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Миколаївській області Федоровича О. та державного ревізора - інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Миколаївській області Бугаєнка М.

12.03.2021 року фахівцями ГУ ДПС у Миколаївській області було здійснено вихід на адресу товариства, для продовження та закінчення фактичної перевірки.

Наказ від 04.03.2021 року № 509-П був вручений керівнику ТОВ «АЗС Статус-Ойл» Діському А.В.

Разом з цим, уповноваженими представниками ГУ ДПС було пред`явлено направлення на перевірку від 12.03.2021 року №634/14-29-07-10, №635/14-29-07-10 та службові посвідчення ревізорів-інспекторів, що прибули на перевірку відповідно до наказу та направлень.

Керівник ТОВ «АЗС Статус-Ойл» Діський А.В. відмовився від підпису у направленнях на перевірку, у зв`язку з чим було складено акт відмови від підпису в направленнях на перевірку від 12.03.2021 року №311/14-29-07-07-42496420.

Разом з тим, посадовими особами відповідача на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу було проведено контрольну розрахункову операцію в присутності ОСОБА_1 - особи, яка фактично здійснювала розрахункові операції на АЗС, та складено акт про фактичну перевірку від 15.03.2021 року № 2199/14/29/07/ 42496420 .

Вказаним Актом перевірки встановлено порушення позивачем п.1, п.2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями та частини двадцятої статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», із змінами і доповненнями.

Вважаючи наказ ГУ ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 року №509-П про проведення фактичної перевірки протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпунктів 21.1.1 - 21.1.5 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Приписами пункту 16.1.9 статті 16 Податкового кодексу України визначено обов`язки платника податків, серед яких, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених пп. пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Тобто, існування хоча б однієї з обставин, передбачених вказаними положеннями ПК України, наділяє контролюючий орган правом на проведення фактичної перевірки.

Статтею 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- 80.2.1 - у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- 80.2.2 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- 80.2.3 - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- 80.2.4 - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- 80.2.5 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

- 80.2.6 - у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- 80.2.7 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З вищевикладених норм вбачається, що податковий орган не попереджає платника податків про проведення фактичної перевірки, однак, перед її проведенням має платнику податків пред`явити направлення на проведення такої перевірки та копію наказу про проведення перевірки, які містять відповідну інформацію, а також службові посвідчення осіб, які направлені на проведення такої перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, вказаною нормою права визначено як перелік документів, за умови пред`явлення яких посадові особи контролюючого органу можуть почати проведення перевірки, так і наслідки непред`явлення таких документів посадовими особами контролюючого органу платнику податку перед початком перевірки.

Щодо тверджень позивача про те, що перевіряючими не було предявлено направлень на перевірку, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 04 березня 2021 року в.о. начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області Прокоф`євим Д. було прийнято наказ №509-П про проведення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл", яким наказано провести фактичну перевірку ТОВ "АЗС Статус - Ойл" за місцем здійснення діяльності: вул. Інженерна, 21, м. Миколаїв, Миколаївська область , тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 12.03.2019 року по момент закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту етилового платниками податків, а також з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Посадовими особами відповідача здійснено вихід за адресою здійсненя діяльності ТОВ "АЗС Статус - Ойл" (вул. Інженерна, 21, м. Миколаїв, Миколаївська область).

Відповідачем було зазначено, що посадовими особами відповідача було вручено копію наказу № 509-П від 04.03.2021 року, направлення на перевірку від 04.03.2021 року №№551/14-29-07-10, 552/14-29-07-10 та службові посвідчення оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1 , яка фактично проводить розрахункові операції (копії документів наявні в матеріалах справи).

Допитані в якості свідків перевіряючі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що намагались вручити направлення на перевірку від 04.03.2021 року №№551/14-29-07-10, 552/14-29-07-10 оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1., однак вона відмовилась від їх підписання.

В свою чергу, допитана в якості свідка ОСОБА_1 , яка фактично проводила розрахункові операції, підтвердила що ій було вручено копію наказу на перевірку, однак заперечила факт вручення їй направлень на перевірку.

З наданої позивачем копії відеозапису з камер спостереження вбачається, що перевіряючими було надано оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1. документи, однак які саме документи було надано перевіряючими, встановити з цього відео неможливо.

З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що посадовими особами відповідача було вручено копію наказу № 509-П від 04.03.2021 року оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1., яка фактично проводила розрахункові операції, та запропоновано поставити підпис на направленнях на перевірку, однак вона відмовилась від їх підписання.

Оскільки оператором ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1., яка фактично проводить розрахункові операції на АРЗС ТОВ "АЗС Статус - Ойл", було відмовлено від підпису у направленнях на перевірку, перевіряючими було складено акт від 04.03.2021 року № 273/14-29-07-07/42496420, що є підставою для початку проведення перевірки.

Таким чином, дослідивши та оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту наявності під час перевірки направлень на перевірку та намагання перевіряючих надати їх оператору ТОВ "АЗС Статус - Ойл" ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання.

Щодо тверджень позивача про невідповідність спірного наказу, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені підстави для її проведення, які передбачені у п.80.2 ст.80 ПК України, а саме не вказано яка інформація була отримана ГУ ДПС в Миколаївській області щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація налана та в який спосіб, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наказу від 04.03.2021 року № 509-П, в якості передбаченої законом підстави наведені п.п.80.2.2 та 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а саме: у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним в період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а також, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитись у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, предметом призначеної на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактичної перевірки можуть бути виключно у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

ТОВ "АЗС Статус - Ойл" стверджує про невідповідність спірного наказу, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені підстави для її проведення, які передбачені у п.80.2 ст.80 ПК України, а саме не вказано яка інформація була отримана ГУ ДПС в Миколаївській області щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація надана та в який спосіб.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, спірний наказ про проведення перевірки видано на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Мета перевірки - здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту етилового платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Судом встановлено, що наказ про призначення фактичної перевірки ТОВ "АЗС Статус - Ойл" було прийнято на підставі податкової інформації про здійснення платником податків роздрібної торгівлі пальним на АЗС в період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Ліцензія №1900290 від 31.10.2019 року анульована згідно розпорядження ГУ ДПС у Миколаївській області від 17.02.2020 року №41-р, у зв`язку з встановленням факту подання платником податків недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії. Водночас, згідно електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднанні, поданих до органу ДПС по дротовим або бездротовим каналах зв`язку, встановлено, що за період з 18.02.2020 року по 16.03.2020 року через РРО з фіскальним номером проведено розрахункових операцій на загальну суму 629 364,34 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про нявність у відповідача інформації, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Доводи позивача про протиправність наказу про проведення перевірки з підстав не зазначення в ньому, яка саме інформація була наявна у ГУ ДПС в Миколаївській області, що стала у подальшому підставою для прийняття оскаржуваного наказу, суд вважає безпідставними, оскільки відсутність відповідної інформації за наявності оформлення наказу відповідно до вимог статті 81 ПК України та законодавчо встановлених підстав для його видання, не є достатньою підставою для скасування такого наказу.

Разом з тим, зі змісту пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України видно, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою для прийняття керівником контролюючого органу наказу про проведення фактичної перевірки.

У свою чергу, для вирішення питання щодо здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, слід перевірити, якими функціями, відповідно до законодавства, наділений податковий орган у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Таким чином, контролюючий орган наділеній повноваженнями проводити фактичні перевірки за наявності передбачених законом обставин, зокрема, у разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального щодо дотримання платником податків законодавства під час здійснення господарської діяльності у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, в тому числі і пального.

Крім того, відповідно до приписів частини першої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Таким чином, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням підакцизних товарів.

Поряд з цим необхідно зазначити, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 травня 2018 року по справі №810/1394/16, постанові від 05.11.2018 року у справі №803/988/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Миколаївській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів та рішення керівника контролюючого органу.

У постанові Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі №805/3809/16-а (п.п.37-38) підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ містить дату його видачі 04.03.2021 року, найменування контролюючого органу Головне управління ДПС в Миколаївській області, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, - ТОВ "АЗС Статус - Ойл" (), адресу господарського об`єкту, вид перевірки - фактична, підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, - п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, дату початку перевірки - з 04.03.2021 року, тривалість перевірки - 10 діб, період діяльності, який буде перевірятися, - з 12.03.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки.

Крім того, даний наказ підписаний в.о. начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області та скріплений печаткою контролюючого органу.

Таким чином, оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим ПК України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Тобто не зазначення в наказі конкретних підстав для проведення фактичної перевірки не є підставою для визнання його протиправним.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року у справі № 460/1239/19 в якій зазначено, що не зазначення підстави в наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки, відповідно до п.п.81.1 ст.81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадовими особами податкового органу пред`явлено уповноваженій особі позивача направлення на перевірку та копію наказу про проведення фактичної перевірки, в яких зазначено дату видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта який перевіряється, мета, вид (фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку, отже, відповідачем повною мірою дотримано вимоги чинного законодавства щодо прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача та безпосередньо щодо проведення такої перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, видавши наказ про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Крім того, в процесі розгляду справи, судом було встановлено, що відповідачем було проведено перевірку, складено акт про фактичну перевірку від 15.03.2021 року № 2199/14/29/07/ НОМЕР_1 , на підставі акту перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.04.2021 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 250 000, 00 грн.

Суд зазначає, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Таким чином, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо недопуску до перевірки, оскільки позивач не підтвердив відповідні обставини допустими доказами, якими згідно з пунктом 81.2 статті 81 ПК є акт, що засвідчує факт відмови платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, із зазначенням заявлених причин такої відмови.

Відтак підстав вважати, що позивач не допустив працівників контролюючого органу до проведення перевірки 04.03.2021 на підставі наказу від 04.03.2021 року № 509-П немає. Інших доказів на підтвердження недопуску до такої перевірки позивач суду не надав.

З огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 804/1113/16 (адміністративне провадження № К/9901/19326/18).

Враховуючи викладене, суд не вбачає протиправності у призначенні та проведенні фактичної перевірки, викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність винесення оскаржуваного наказу від 04.03.2021 року № 509-П.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" (вул. Шевченко, 59-А, офіс 201, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 42496420) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) про визнання дій Головного управління ДПС в Миколаївській області щодо проведення 04.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Статус - Ойл" на підставі наказу від 04.03.2021 року № 509-П протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2021 року № 509-П про проведення фактичної перевірки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.08.2021 року.

Суддя Г.В. Лебедєва