Справа № 120/3639/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 серпня 2021 р. Справа № 120/3639/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Чабан Я.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Клименка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 28.04.2020 року подав до відповідача заяву про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Однак, листом Прокуратури Вінницької області №18-1956-20 від 27.05.2020 року позивачу відмовлено у виплаті матеріальної допомоги, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.08.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки норми спеціального законодавства не містять імперативного обов`язку виплачувати працівникам органів прокуратури матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових витань.

В свою чергу, рішення про її виплату ухвалюється керівником після забезпечення усіх обов`язкових виплат, виходячи з обставин, викладених у заяві представника про її виплату та за наявності коштів на такі цілі.

28.08.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідачів необґрунтованим, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року витребувано у відповідача інформацію щодо виплати працівникам прокуратури Вінницької області матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у період квітень - травень 2020 року, із зазначенням прізвища ім`я по батькові, посади відповідних працівників та правових підстав такої виплати.

23.09.2020 року на виконання вимог ухвали суду представником відповідача подано витребувану інформацію.

Ухвалою від 13.10.2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №120/1891/20-а.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року провадження у справі поновлено, оскільки обставини які слугували підставою для зупинення провадження у справі відпали. Розгляд справи призначено на 15:00 год. 10.08.2021 року.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 10.08.2021 року, у судовому засіданні оголошено перерву до 12.08.2021 року.

Ухвалою суду від 12.08.2021 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 12.08.2021 року закрито підготовче провадження та за письмовою згодою учасників справи, вирішено розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання (ч. 7 ст. 181 КАС України).

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд звертає увагу, що в ході розгляду справи відбулось перейменування відповідача без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб з прокуратури Вінницької області на Вінницьку обласну прокуратуру (наказ Генерального прокурора України №410 від 03 вересня 2020 року), а тому відповідати за заявленими позовними вимогами повинна саме Вінницька обласна прокуратура.

Дослідивши подані докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

28.04.2020 року позивачем засобами поштового зв`язку скеровано до прокуратури Вінницької області заяву про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Наказом прокурора Вінницької області від 29 квітня 2020 року №419к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

У відповідь на подану заяву відповідач листом №18-1956-20 від 27.05.2020 року повідомив позивачу, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не носить обов`язкового характеру.

Зазначили, що заява позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань надійшла до установи після припинення трудових відносин, а тому виплата цієї допомоги не можлива.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1891/20 від 03.11.2020 року, окрім іншого, визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Вінницької області від 29 квітня 2020 року №419к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та поновлено ОСОБА_1 у Вінницькій обласній прокуратурі на посаді, що рівнозначна тій, яку він обіймав до звільнення, з 30 квітня 2020 року.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1891/20 від 03.11.2020 року набрало законної сили 15.07.2021 року, оскільки залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду.

У грудні 2020 року позивач повторно звернувся до Вінницької обласної прокуратури із заявою про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Однак, листом №07-1072-20 від 29.12.2020 року позивачу відмовлено у здійсненні такої допомоги, оскільки підстави виплачувати йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань наразі відсутні.

На переконання позивача він має право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) обумовлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 цього Закону, входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 Закону України "Про оплату праці").

Так, питання виплати заробітної плати працівникам прокуратури врегульовано постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09 березня 2006 року № 268 (далі - Постанова КМ України № 268), згідно з підпунктом 3 пункту 2 якої керівникам зазначених державних органів надано право на виплату в межах затверджених обсягів фонду оплати праці матеріальної допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України "Про прокуратуру".

Частиною третьою статті 83 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурору може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати прокурора.

При вирішенні спірних правовідносин, що виникли у даній справі суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові №500/1022/19 від 11 листопада 2020 року, які полягають у тому, що рішення про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, ухвалюється керівником відповідного органу, виходячи з обставин, викладених у заяві працівника, за наявності коштів на цю мету.

При цьому, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою і виплачується за наявності коштів, в межах затверджених обсягів фонду оплати праці.

У судовому засіданні представник відповідача на запитання суду не навів тверджень, що у Вінницької обласної прокуратури відсутні кошти на виплату працівникам прокуратури матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Більше того, листи прокуратури Вінницької області від 27.05.2020 року та Вінницької обласної прокуратури від 29.12.2020 року не містять посилань на відсутність у відповідача коштів на рахунках для виплати працівникам прокуратури матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Натомість, з інформації наданою Вінницькою обласною прокуратурою на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2020 року вбачається, що у період з квітня по травень 2020 року виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 7 працівникам прокуратури Вінницької області /а.с. 99/.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що на час звернення позивача із заявою про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на час винесення рішення у даній справі у Вінницькій обласній прокуратурі були наявні кошти на виплату працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Належні та допустимі докази протилежного відповідачем суду не надано.

Посилання представника відповідача, що заява позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань надійшла після його звільнення, а така виплата після припинення трудових відносин є неможливою, суд бере до уваги, однак вважає безпідставними на час прийняття рішення у даній справі, оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1891/20 від 03.11.2020 року поновлено ОСОБА_1 у Вінницькій обласній прокуратурі на посаді, що рівнозначна тій, яку він обіймав до звільнення, з 30 квітня 2020 року.

Із довідки Вінницької обласної прокуратури №07-1297вих-21 від 10.08.2021 року, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури та обіймає посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області.

Слід звернути увагу, що листом Вінницької обласної прокуратури від 29.12.2020 року відмовлено позивачу у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки ним не аргументовано обставин, у зв`язку з якими необхідно надати вказану допомогу.

Однак, на переконання суду такі дії та мотиви є безпідставними, оскільки на позивача нормами чинного законодавства України не покладено обов`язку аргументувати обставини, у зв`язку з якими необхідно надати допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Крім того, відповідачем не враховано, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 11.02.2020 року /а.с. 11/. Даний факт відповідачу, як роботодавцю, достеменно був відомий.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, а тому відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік.

У змісті позовних вимог позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Однак, за результатом розгляду заяв щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідачем листами від 27.05.2020 року та від 29.12.2020 року відмовлено у здійсненні такої виплати.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Тому, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати дії Вінницької обласної прокуратури щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік протиправними.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Вінницької обласної прокуратури щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік протиправними.

Зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Вінницька обласна прокуратура (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ).

Рішення у повному обсязі складено 20.08.2021 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович