Справа № 340/3142/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 340/3142/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної організації "Комбінат "Трикутник" Державного агентства резерву України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 ( суддя першої інстанції Кравчук О.В.) в адміністративній справі №340/3142/21 за позовом Державної організації "Комбінат "Трикутник" Державного агентства резерву України до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державна організація Комбінат Трикутник Державного агентства резерву України звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Державної організації "Комбінат "Трикутник" Державного агентства резерву України до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, у якому просила:

визнати протиправними дії Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, яка 01.11.2008 року зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження речових прав на нерухоме майно за №8140850, а саме: заборону на нерухоме майно за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Маланюка Євгена, будинок 3, підстава обтяження: ухвала Нарсуду Ленінського району м. Кіровограда без номеру від 22.02.1997 року, заявник: Перша Кіровоградська ДНК, архівний запис № 2839-41 від 26.07.1998 року.

скасувати заборону на нерухоме майно за адресою Кіровоградська обл., м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Маланюка Євгена, будинок 3, запис про обтяження речових прав на нерухоме майно за № 8140850, зареєстрований 01.11.2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, підстава обтяження: ухвала Нарсуду Ленінського району м. Кіровограда без номеру від 22.02.1997 року, заявник: Перша Кіровоградська ДНК, архівний запис №2839-41 від 26.07.1998 року.

зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради здійснити державну реєстрацію припинення обтяження речових прав на нерухоме майно за адресою Кіровоградська обл., м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Маланюка Євгена, будинок 3 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про припинення обтяження, яке 01.11.2008 року за № 8140850 зареєстровано Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з такими рішеннями суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у відкритті у справі, так як у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено протиправні рішення суб`єкта владних повноважень, а тому відповідні правовідносини мають публічно-правовий характер.

При цьому, апелянт вважає, що даний спір не має ознак приватноправового спору, так як відповідачем у справі є конкретний суб`єкти владних повноважень.

Відповідачі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що спір у цій справі виник через наявність перепон у Державної організації Комбінат Трикутник Державного агентства резерву України щодо реєстрації права власності (користування) на нерухоме майно, на яке накладено обтяження .

Так, згідно інформаційної довідки № 135858500 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вулиця Маланюка Євгена, будинок 3 наявна заборона на нерухоме майно. Вказану заборону 01.11.2008 року зареєстровано Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 за № 8140850. Підставою обтяження є ухвала Нарсуду Ленінського району м. Кіровограда без номеру від 22.02.1997 року. Заявником зазначено Першу Кіровоградську ДНК, архівний запис № 2839-41 від 26.07.1998 року.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку із наявність перепон у Державної організації Комбінат Трикутник Державного агентства резерву України щодо реєстрації права власності (користування) на нерухоме майно, на яке накладено обтяження, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Відповідно до п.п.1, 6, 13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Отже, оскільки позовні вимоги Державної організації "Комбінат "Трикутник" Державного агентства резерву України заявлено на захист порушеного, на його думку, права власності на об`єкт нерухомого майна, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки в його основі лежить спір щодо права власності на об`єкт нерухомості, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону.

Отже, намагання позивача вирішити спір про речове право на об`єкти нерухомості, використовуючи систему адміністративних судів, або розгляд адміністративними судами такого спору в порядку КАС України є помилковим.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної організації "Комбінат "Трикутник" Державного агентства резерву України залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 в адміністративній справі №340/3142/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва