Справа № 160/4556/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року Справа № 160/4556/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Схід» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
25 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Схід» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою суду від 31.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи), в якій необхідно вказати: 1) офіційну електронну адресу відповідача; 2) відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору та про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 16.04.2021 року надійшла уточнена позовна заява (відповідно до кількості учасників справи), в якій позивач просить:
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами фактичної перевірки ТОВ «Автомагістраль-Схід», якою встановлено порушення позивачем ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та застосовано до ТОВ «Автомагістраль-Схід» штрафні санкції в розмірі 500 000,0 грн. за здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на таке право. Посилаючись на ч.43 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», якою передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємкостей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, стверджує, що штрафні санкції застосовані неправомірно, оскільки позивачем придбано пальне для власного споживання, а тому, вважає податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 23.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4556/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 24.05.2021 року о 10:00 год.
В судовому засіданні 24.05.2021 року оголошено перерву до 28.05.2021 року у зв`язку з наданням позивачу додаткового часу для ознайомлення з відзивом.
27.05.2021 року на адресу суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що останній не погоджується з вказаним відповідачем у відзиві посилаючись на норми ПК України. Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.
В судовому засіданні 28.05.2021 року оголошено перерву до 23.06.2021 року, зобов`язано відповідача надати суду всі документи надані позивачем під час проведення перевірки.
08.06.2021 року на адресу суду надійшли від відповідача додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до договорів купівлі-продажу ТОВ "Автомагістраль-Схід" придбало у постачальників ТОВ «Автомагістраль-Південь» та ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо у певній кількості та асортименті та в подальшому здійснило реалізацію цього палива (оптової торгівлі) шляхом відвантаження зі складу ТОВ «Автомагістраль-Схід» (продавець) на склад ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс» (покупець). При цьому, слід зазначити, що реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам абз.2 пп.14.1.212 п.4.1 ст.14 ПК України). Таким чином, враховуючи зазначене, ТОВ "Автомагістраль-Схід" здійснювало реалізацію дизельного пального у березні-травні 2020 року, що підтверджено видатковими, податковими накладними, а також ТТН. При цьому, ч.1 ст.15 Закону №481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензій. За порушення норм Закону №481/95-ВР щодо виробництва і торгівлі та зберігання, зокрема, пального, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень, а тому контролюючий орган, вважає, що відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення.
В судовому засіданні 23.06.2021 року оголошено перерву до 30.06.2021 року у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів у справі.
30.06.2021 року на адресу суду надійшла від позивача заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю надати суду витребувані додаткові докази.
У зв`язку з надходженням заяви від позивача про відкладення судового засідання через неможливість надати додаткові докази у справі на вимогу суду, судом вирішено, заяву задовольнити, відкласти розгляд справи на 05.07.2021 року.
05.07.2021 року на адресу суду надійшло від позивача клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів у справі.
В судове засідання 05.07.2021 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).
За таких обставин, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
За результатами фактичної перевірки складено Акт (довідка) від 06.01.2021 року №4/04/36/07/10/РРО/42986191 в якому на підставі наданих до перевірки документів зроблено висновок проте, що ТОВ "Автомагістраль-Схід" порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме здійснення оптової торгівлі пальним в період з 01.02.20-31.05.20 року без отримання відповідно оптової ліцензії; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку. Реалізація пального в період з 01.02.20-31.05.20 року складає: 199 195,20 грн. Порушення акцизного податку встановлений згідно додатку №1 до акту фактичної перевірки №000365 від 06.01.2021 року.
Не погодившись із зазначеним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить його скасувати.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України). Зокрема, ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п.1.1 ст.1 ПК України).
Спірні правовідносини також врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Щодо виявлених порушень, а саме, здійснення оптової торгівлі пальним в період з 01.02.20-31.05.20 року без отримання відповідно оптової ліцензії, суд виходить із наступного.
Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 року від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.
Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року №2628-VІІІ (далі Закон 2628-VІІІ) внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: частини першу і четверту статті 15 викладено у такій редакції: «Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії».
Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2628-VІІІ, останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), підпункту 17 (щодо змін до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності") пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.
Одночасно, Законом №2628-VІІІ доповнено частину другу статті 17 Закону №481/95-ВР, за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
При цьому, зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує проти здійснення оптової торгівлі, проте не заперечує щодо отримання пального з метою використання для власних потреб. Однак, обґрунтованих доводів, які б спростовували виявлені порушення, позивач у позові не наводить.
Суд зауважує, що наведені позивачем обставини не знайшли свого відображення у відповідних доказах, а ґрунтуються виключно на власних поясненнях, які не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази використання пального для власних потреб. Так, позивачем не надано будь-яких доказів щодо руху палива та його використання. Позивачем не надано та не підтверджено відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними кількості надходження палива та його залишку, фактичні об`єми використання палива позивачем у своїй господарській діяльності, документів на підтвердження обліку сільськогосподарської техніки та в якій кількості.
Тобто, позивачем не підтверджено, використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємкостей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.
На виконання умов Договору складено:
- податкові накладні №22 від 26.02.2020 року, №55 від 27.03.2020 року, №65 від 29.04.2020 року;
- видаткові накладні №150 від 26.02.2020 року, №299 від 27.03.2020 року, №466 від 29.04.2020 року.
Операції з придбання дизельного пального у бухгалтерському обліку відображено наступним чином: Дт 203 «Паливо» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» 144 000 грн., Дт 6442 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - 28 800 грн., Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - 62 409,6 грн. Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт «Розрахунки з вітчизняними покупцями» 110 390,4 грн.
Транспортування дизельного пального відбувалось на підставі ТТН: від 23.05.2020 року №УЕ-00005740/1. Операції з придбання дизельного пального у бухгалтерському обліку відображено наступним чином: Дт 203 «Паливо» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» 72 500 грн., Дт 6442 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - 14 500 грн. Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - 87 000 грн.
На виконання умов рахунків ТОВ «Автомагістраль-Схід» складено:
- податкові накладні №1 від 26.02.2020 року, №5 від 27.03.2021 року, №14 від 29.04.2020 року та №19 від 29.05.2020 року;
- видаткові накладні №1 від 26.02.2020 року, №6 від 27.03.2020 року, №14 від 29.04.2020 року та №37 від 29.05.2020 року.
Транспортування дизельного пального відбувалось за рахунок ТОВ «Автомагістраль-Схід» транспортом ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс» на підставі ТТН: №б/н від 26.02.2020 року, №б/н від 27.02.2020 року, №б/н 29.04.2020 року та №б/н від 29.05.2020 року. Операції з реалізації дизельного пального у бухгалтерському обліку відображено наступним чином: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 712 «Дохід від реалізації інших необоротних активів" 199 195,2 грн, Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - 199 195,2 грн., Дт 712 «Дохід від реалізації інших необоротних активів» Кт 643 «Податкові зобов`язання» - 33 199,2 грн. Дт 712 «Дохід від реалізації інших необоротних активів» Кт 79 «Фінансові результати» - 165 996 грн.
Підсумовуючи контролюючим органом зазначено, що відповідно до договорів купівлі-продажу ТОВ «Автомагістраль-Схід» придбало у постачальників ТОВ «Автомагістраль-Південь» та ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо у певній кількості та асортименті, що підтверджується складеними на його підставі податковими накладними та видатковими накладними, в яких в якості найменування товару вказано відповідну марку палива, яка відпускалась ТОВ «Автомагістраль-Схід» в розмірі, що обраховується літрами, із визначенням ціни, а також розміру отриманої оплати за паливо. Згідно наданих до перевірки первинних документів, реалізація дизельного пального відбувалось на підставі рахунків-фактури, на кожну поставку здійснювалось складання видаткових накладних із зазначенням кількості у літрах, ціни та вартості. Транспортування дизельного пального здійснювалось безпосередньо зі складу Постачальника (ТОВ «Автомагістраль-Південь) на склад Покупця (ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс»). При реалізації дизельного пального у травні 2020 року відвантаження здійснювалось зі складу ТОВ «Автомагістраль-Схід» на склад ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс». Отже, у первинних документах встановлено фізичне переміщення дизельного пального автомобільним транспортом зі складу Постачальника до складу Покупця.
Таким чином, контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Автомагістраль-Схід» здійснювало реалізацію дизельного пального у березні травні 2020 року, що підтверджено видатковими, податковими накладними, а також ТТН (містяться в матеріалах справи).
Доказів зворотного матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Натомість, під час перевірки позивачем не надано жодного доказу збереження дизельного палива у спірний період у спосіб, який не передбачає обов`язку для позивача у оформленні ліцензії.
Частинами 1-3 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Тому, податкове повідомлення-рішення від 28.01.2021 року № прийняте відповідачем правомірно.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість. В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами підтвердив правомірність спірного рішення, наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність оскаржуваного рішення, а тому відсутні підстави для скасування його судом.

Також, враховуючи, що відповідно до постанови КМУ від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи. Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. У свою чергу, відповідно до наказу Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020, з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС України №529 від 30.09.2020, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються, суд вважає, що належним відповідачем у даній справі є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ ДПС України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п.45 рішення в справі «Бочаров проти України», п.53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п.43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню судові витрати позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Схід» (вул.Б.Хмельницького, буд.73, смт.Широке, Дніпропетровська область, 53700, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (вул.Сімферопольська, буд.17-А, м.Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у порядку та в строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева