Справа № 160/14987/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/14987/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. (суддя Прудник М.В.) в справі № 160/14987/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.10.2020 р. № 000036/04-36-09-04/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення про застосування фінансових санкцій №000036/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 21.10.2020 р. у сумі 6800 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга містить виклад обставин справи та зазначення про правомірність застосування до позивача фінансових санкцій. Апелянтом не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції, крім зазначення про не надання судом першої інстанції оцінки нормам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 р. допущена заміна відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () правонаступником Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області як відокремленим підрозділом ().

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якої відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 23.69 Виробництво інших виробів із бетону гіпсу та цементу; 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями.

Позивач має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, що підтверджується ліцензією з датою реєстрації 14.04.2019 року, терміном дії з 21.05.2019 року до 21.05.2020 року. Як зазначено в ліцензії, адреса місця торгівлі АДРЕСА_1 , магазин-кафе 110 кв.м.

Старшим інспектором ЮП СП Індустріального ВП ДВП Шведовою О.Ю. складено протокол від 23.04.2020 року №435343 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що 23.04.2020 року о 14:15 год. гр. ОСОБА_2 знаходилась на своєму робочому місці в магазині ПП «Радкевич» по АДРЕСА_1 , магазин-кафе кв. АДРЕСА_2 та здійснила продаж алкогольного напою пиво «Рогань» неповнолітньому гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2 у письмових поясненнях заперечувала факт продажу алкогольного напою (пива) особі, яка не досягла 18 років.

21.10.2020 року відповідачем на підставі наведеної інформації прийнято рішення №000036/04-36-09-04/ НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 здійснила продаж алкогольного напою пиво «Рогань» неповнолітньому ОСОБА_3 2003 р.н., ОСОБА_2 заперечувала такий факт, не підписала пояснень, складених від її імені, ОСОБА_3 не стверджував, що придбав пиво саме в магазині ПП « ОСОБА_4 » по АДРЕСА_1 , магазин-кафе кв. АДРЕСА_2 , відсутній розрахунковий документ, який підтверджує продаж пива неповнолітньому, протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням права особи на правничу допомогу і з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій спірним рішенням, тому задовольнив позовні вимоги.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) здійснює діяльність із роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, має ліцензію №19022425 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , магазин-кафе.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області 21.10.2020 р. на підставі матеріалів правоохоронних органів (протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №435343 від 23.04.2020 р.) прийнято рішення про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій №000036/04-36-09-04/ НОМЕР_1 , яким за порушення статті 15, частини першої статті 15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі абз. 13 ч. 2 ст. 17 цього Закону, застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 6800,00 грн. (а.с. 64).

Обставиною, що зумовила прийняття контролюючим органом рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, є встановлення факту реалізації працівником позивача алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 р. серії АПР18 № 435343, складеного старшим інспектором ювенальної поліції СП Індустріального ВП ДВП капітаном поліції Шведовою О.Ю., 23.04.2020 р. близько 14 години 15 хв. ОСОБА_2 , знаходячись на своєму робочому місці в магазині ПП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного напою пиво «Рогань» об`ємом 0,5 л, алк. об 5,6%, неповнолітньому ОСОБА_3 , 2003 року народження (а.с. 60).

ОСОБА_2 є найманим працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення містить зазначення ОСОБА_2 пояснень, що обставини, зазначені в протоколі, не відповідають дійсності, порушено право на правову допомогу.

ОСОБА_2 у письмових поясненнях заперечувала факт продажу алкогольного напою пива особі, яка не досягла 18 років.

В письмових поясненнях неповнолітнього ОСОБА_3 , 2003 р. народження, відсутні пояснення про придбання ним пива саме в магазині, який належить позивачу, а також не зазначена конкретна адреса магазина, в якій ним придбано пиво.

Відповідачем на підтвердження факту продажу ОСОБА_2 продавцем позивача пива неповнолітньому не надано розрахункового документу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 19-1.1.16 пункту 19.1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР).

Статтею 15-3 Закону № 481/95-ВР встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Так, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років (пункт 2 частини першої).

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку (частини четверта статті 15-3).

Відповідальність за порушення норм цього Закону встановлена статтею 17, відповідно до частини першої якої за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

При цьому слід враховувати, що Закон визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 цього Закону, доведеність факту продажу забороненого товару неповнолітньому особою.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд бере до уваги те, що матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійно підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР.

У той же час, для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, у контролюючого органу мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.

Відповідно до статті 156 КУпАП торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом частин першої та другої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

В контексті спірних правовідносин належним доказам факту продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, є постанова компетентного органу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленої частини 2 статті 156 КУпАП.

В цьому випадку відсутня постанова компетентного органу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, протилежного відповідачем не доведено.

Суд вказує, що контролюючим органом не надано належних доказів на підтвердження факту реалізації позивачем забороненого товару неповнолітньому. При цьому письмові пояснення продавця та неповнолітньої особи суд не може визнати належними доказами, з огляду на таке.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено частиною першою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з частиною першої статті 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Письмовими доказами згідно з частиною першою статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Послідовний аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що показання свідків є належним доказом в адміністративній справі, якщо такий свідок допитаний судом саме в процесі розгляду такої адміністративної справи.

Пояснення осіб, відібрані в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо відсутня постанова компетентного органу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не можуть вважатися належними доказами в адміністративній справі ні як показаннями свідків, ні як письмовими доказами.

При цьому суд зауважує, що оцінку таким показанням має надавати лише суд в процесі розгляду саме справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що належними доказами вчинення суб`єктом господарювання порушення пункту другого частини першої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР є саме матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відсутність постанови компетентного органу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другої статті 156 КУпАП, відсутність інших належних доказів на підтвердження факту продажу працівником позивача алкогольного напою неповнолітньому, суд доходить до висновку про недоведеність вчинення позивачем порушення вимог законодавства щодо торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що обумовлює протиправність застосування до позивача фінансових санкцій спірним рішенням.

Апелянтом не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. в справі № 160/14987/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. в справі № 160/14987/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 18.08.2021 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18.08.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко