Справа № 160/13812/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2021 рокуСправа № 160/13812/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі питання щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 12.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» про:

- визнання протиправною бездіяльності Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 рік;

- зобов`язання Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2020 ріку розмірі 6800 грн.

2. При поданні позову позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що про невідповідність нарахування у 2020 році розміру щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій вимогам Конституції України та інших законодавчих актів позивач дізнався кілька місяців назад із засобів масової інформації та від своїх знайомих. Позивач не міг передбачити, що орган держави, в даному випадку Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати. Позивач не знає пенсійного законодавства, у зв`язку із чим не міг знати, що його права порушуються, тобто, що розмір соціальних виплат не відповідає вимогам законодавства. Щодо строків звернення до суду позивач посилався на постанову Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №380/5202/20.

3. Ухвалою суду від 17.08.2021:

- визнано заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом неповажними;

- адміністративний позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали, визначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання клопотання про поновлення строків звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та наданням підтверджуючих документів, за наявності.

4. Ухвалу суду від 17.08.2021 позивач одержав у приміщенні суду 18.08.2021.

5. 18.08.2021 позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА ЩОДО ПОВАЖНОСТІ ПРИЧИН ПРОПУСКУ СТРОКУ ЗВЕРНЕННЯ ДО СУДУ

6. 10.08.2021 з офіційного веб-сайту Верховного Суду позивач дізнався, що 13.01.2021 набрало законної сили рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20. Ознайомившись з даним рішенням позивач дізнався, що насправді повна виплата до 5 травня 2020 року повинна була становити 5 мінімальних пенсій за віком, тобто 8190 грн, але виплачено було 1390 грн.

7. Позивач не міг передбачити, що орган держави, в даному випадку Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати.

8. Позивач не знає особливостей пенсійного законодавства, у зв`язку із чим не міг знати, що його права порушуються, тобто, що розмір соціальних виплат не відповідає вимогам законодавства. Його з цього приводу компетентні органи не інформували.

9. В період, за який позивач вимагає перерахунку соціальної виплати до 5 травня учасникам бойових дій йому нараховувалась, однак не в такому розмірі, який передбачено законодавчими актами.

10. Відповідно до статті VІ Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, до якої приєдналася Україна 12.07.1996, встановлюється тридцятирічний строк позовної давності за вимогою відшкодування ядерної шкоди.

11. Вирішення даної справи є важливим для позивача з точки зору реалізації права на соціальний захист, яке гарантується Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

12. Верховний Суд у постанові від 18.11.2020 у справі № 380/5202/20 зазначив, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається. Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

13. Крім того, згідно з частиною 3 розділу VI «Прикіцеві положення» КАС України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

ІІІ. ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

14. Вирішуючи заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, суд виходить із того, що предметом заявленого спору є бездіяльність відповідача щодо невиплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

15. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

16. За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

17. У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17 (ЄДРСР 72065203) зазначено, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

18. За приписами статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

19. Суд звертає увагу, що про своє порушене право позивач мав дізнатися після отримання у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», разової грошової допомоги до 5 травня.

20. До позовної заяви надано виписку, з якої вбачається, що позивачем 09.04.2020 отримано кошти у сумі 1390 грн, як щорічну разову грошову допомогу.

21. Таким чином, позивач, отримавши 09.04.2020 разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, знав про розмір виплаченої допомоги, тому до 30.09.2020, відповідно, - тобто до закінчення встановленого законом кінцевого строку виплати цієї допомоги, мав обґрунтовані очікування на отримання більшої суми, ніж йому була нарахована та виплачена. Отже, шестимісячний строк звернення до суду у розглянутому випадку обчислюється із вказаної дати.

22. Адміністративний позов надійшов до суду 12.08.2021.

23. Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

24. Згідно сталої практики Верховного Суду причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

25. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

26. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.02.2021 у справі № 800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

27. Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав, нерозуміння або незнання законодавства не є поважною причиною пропуску строку.

28. Наведене правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17, від 27.11.2018 у справі №473/2236/17, від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19.

29. Листування з відповідачем не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не є непереборною та такою, що унеможливила своєчасне звернення до суду (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 826/14417/18).

30. Посилання позивача на запровадження карантинних заходів, як поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає непідтвердженими наданим клопотанням, оскільки за приписами пункту 3 розділу VI «Прикіцеві положення» КАС України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

31. Однак, до матеріалів справи не надано доказів того, що неможливість подання цього адміністративного позову у встановлений законом строк зумовлено обмеженнями, які впровадженні у зв`язку із карантином.

32. Щодо посилань позивача на постанову Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №380/5202/20 (ЄДРСР № 92972050) суд зазначає, що у цій справі ухвалою суду першої інстанції від 24.07.2020, залишеною без змін постановою суду апеляційної інстанції від 24.09.2020, у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169, частини другої статті 123 КАС України.

33. У справі № 380/5202/20 Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні касаційної скарги, зазначив:

- важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави;

- відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом;

- аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17;

- як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом у липні 2020 року та оспорює бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту»;

- як правильно зазначили суди першої та апеляційної інстанцій, спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у квітні-травні 2014 року при отриманні щорічної допомоги до 5 травня;

- відтак, посилання касатора на триваючий характер бездіяльності відповідача щодо невиплати разової допомоги до 5 травня за 2014 рік у тому розмірі, який, на думку позивача, мав бути йому нарахований, є необґрунтованими;

- з огляду на викладене, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що на дані спірні правовідносини поширюються вимоги щодо шестимісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату такої допомоги.

34. Таким чином, посилання позивача на правові висновки суду касаційної інстанції у справі № 380/5202/20 не підтверджують додержання позивачем строку звернення до суду із цим позовом або наявність поважних причин для його поновлення.

35. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

36. Враховуючи зазначене, позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом.

37. Оскільки з цим позовом до суду позивач звернувся 12.08.2021, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позову, оскільки заявлені причини пропуску строку звернення до суду не є поважними. Фактично позивачем заявлені ті самі підстави для поновлення строку звернення до суду, які були заявлені при поданні позову.

38. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, в частині першій якої зазначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

39. Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

40. Визнати заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом неповажними.

41. Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути.

42. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

43. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

44. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба