Справа № 420/1759/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1759/19

Категорія: 106030000 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання видати наказ, стягнення невиплаченої частини надбавки до посадового окладу за спеціальне звання, та невиплаченої частини заробітної плати, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ; поновити на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Південний" (попередня назва "Григорівка") Одеської митниці ДФС; зобов`язати Одеську митницю ДФС шляхом видання відповідного наказу присвоїти чергове спеціальне звання; стягнути з Одеської митниці ДФС невиплачену частину надбавки до посадового окладу за спеціальне звання; стягнути з невиплачену частину заробітної плати за грудень 2017 року; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з грошову компенсацію за завдану моральну шкоду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення невиплаченої частини заробітної плати задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці ДФС № 134-0 від 21.02.2019 р. "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким його з 21.02.2019 року звільнено із займаної посади начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Григорівка" Одеської митниці ДФС.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Григорівка" Одеської митниці ДФС.

Стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2019 року по 11.05.2021 року у розмірі 381415 грн. та 44 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Григорівка" Одеської митниці ДФС та в частині стягнення з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 14164 грн. та 94 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

19.05.2021 року від ОСОБА_1 на адресу суду першої інстанції надійшла заява про видачу виконавчого листа (виконавчий лист позивачем отримано 27.05.2021 р. відповідно до розписки).

04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання видати наказ, стягнення невиплаченої частини надбавки до посадового окладу за спеціальне звання, та невиплаченої частини заробітної плати, моральної шкоди.

В заяві ОСОБА_1 просив замінити сторону виконавчого провадження по справі № 420/1759/19 з Одеської митниці ДФС () на правонаступника Одеську митницю Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, ).

Ухвалою від 14 червня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання видати наказ, стягнення невиплаченої частини надбавки до посадового окладу за спеціальне звання, та невиплаченої частини заробітної плати, моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року по справі № 420/1759/19 та ухвалити нове рішення, яким замінити сторону виконавчого провадження по справі № 420/1759/19 з Одеської митниці ДФС () на правонаступника Одеську митницю Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ) та замінити Одеську митницю ДФС (код СДРПОУ 39441717) як боржника у виконавчих листах щодо примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/1759/19 на Державну митну службу України (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код СДРПОУ 43333459).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про помилкове посилання суду першої інстанції на правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 11.02.2021 року по справі №826/9815/18, оскільки в якості відповідача виступала Державна фіскальна служба України як суб`єкт призначення відповідача, яка в свою чергу продовжує здійснювати повноваження та виконувати покладені на неї функції і саме виходячи з цих обставин колегія суддів Касаційного адміністративного суду прийняла рішення щодо відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому апелянт посилається на лист Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 16-08-06/4197 від 31.05.2021 року, та вказує, що в ньому зазначено, що такий державний орган як Одеська митниця ДФС в мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів не значиться та рахунки цієї установи, з яких можливо було б здійснити безспірне списання, в Головному управління або в будь якому іншому територіальному органі Казначейства відсутні та наголошується на необхідності заміни сторони виконавчого провадження по справі № 420/1759/19 з Одеської митниці ДФС (код СДРПОУ 39441717) на правонаступника Одеську митницю Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код СДРПОУ 43333459). З цих самих міркувань позивачу було відмовлено Державною виконавчою службою в прийняті до виконання зазначених виконавчих листів.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, встановив, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосувався правомірності звільнення позивача, а тому прийшов до висновку, що обов`язок боржника Одеської митниці ДФС, що випливає з рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі №420/1759/19, не стосується функцій з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, що були передані Одеській митниці Держмитслужби.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Колегією суддів визначено, що спірним у цій справі є питання можливості заміни боржника, який є суб`єктом владних повноважень, перебуває у стані припинення, але ще не припинений як юридична особа публічного права, проте, його управлінські функції передані іншій юридичній особі публічного права.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За приписами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Питання правонаступництва в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) було предметом розгляду Верховним Судом, який у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16, фактичні обставини у якій хоча і не є подібними, проте, безпосередній підхід до розуміння спірного у цій справі питання колегія суддів вважає застосовним до цієї справи.

Так, Верховний Суд у цій постанові здійснив системне тлумачення норм Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) у взаємозв`язку зі статтями 52 і 379 КАС України і сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» із змінами та доповненнями в ЄДР містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.

Відомості з ЄДР, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах .

Таким чином, відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - Одеської митниці ДФС, або перехід повністю чи частково його функцій (адміністративної компетенції) до Одеської митниці Держмитслужби. Інакше відсутність підстав публічного правонаступництва доводить неможливість його здійснення.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року №858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" вирішено:

- утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1;

- реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2;

- установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Відповідно до Переліку територіальних органів Державної митної служби, що утворюються утворена Одеська митниця Держмитслужби, а відповідно до Переліку територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються, до Одеської митниці Держмитслужби приєднано Одеську митницю ДФС

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 р. №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби" постановлено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби. Абзацом 2 пункту 2 зазначеної постанови установлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 р. №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби", до переліку територіальних органів Державної митної служби, що реорганізуються включено, зокрема, Одеську митницю Держмитслужби.

Наказом Державної митної служби України "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" від 19 жовтня 2020 №460 вирішено утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком.

Відповідно до Додатку до наказу Державної митної служби України "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" від 19 жовтня 2020 №460, до переліку територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України, що утворюються включено, зокрема, Одеську митницю.

Згідно частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Частинами першою, другою статті 104 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Так, судом встановлено, що до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 1 072181 від 06.11.2019 про державну реєстрацію Одеської митниці Держмитслужби, як юридичної особи.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що перехід функцій від Одеської митниці ДФС до Одеської митниці Держмитслужби є фактом публічного правонаступництва, а Одеська митниця ДФС відповідає ознакам вибулої сторони виконавчого провадження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14.02.2020 позивач подав до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області виконавчий лист про стягнення з боржника середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Проте рішення суду не виконане, а відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 31.05.2021 № 16-08-06/4197, висловлюється правова позиція щодо неможливості виконання боргових зобов`язань за виконавчими листами Одеського окружного адміністративного суду та наголошується на необхідності заміни сторони виконавчого провадження по справі № 420/1759/19

З огляду на наведене та враховуючи те, що рішення суду від 11.05.2021 року не виконано, а реорганізація боржника - Одеської митниці ДФС унеможливлює її виконання, колегія суддів приходить до з висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження (боржника) - Одеську митницю ДФС на її правонаступника - Одеську митницю Держмитслужби.

З приводу посилання суду першої інстанції на практику, викладену в постанові Верховного Суду від 11.02.2021 по справі № 826/9815/18, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини не є подібними із тими, з приводу яких виник спір у цій справі, оскільки як слідує зі змісту постанови Верховного Суду в якості відповідача виступала Державна фіскальна служба України як суб`єкт призначення відповідача, яка в свою чергу продовжує виконувати покладені на неї функціональні обов`язки.

Посилання суду першої інстанції відсутність відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фактичне припинення Одеської митниці ДФС як юридичної особи, як визначальної підстави для заміни боржника, колегія суддів відхиляє, оскільки це лише свідчить про відсутність підстав для правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України. Проте в даному випадку з дати початку виконання Одеською митницею Держмитслужби функцій і повноважень Одеської митниці ДФС відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегульовували умови та порядок передання адміністративної компетенції від Одеської митниці ДФС до Одеської митниці Держмитслужби, а тому факт припинення (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від30.11.2020 року у справі № 260/453/19.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з прав людини передбачає, що спосіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації та не породжувати необхідність звернення особи з новими заявами до суду для поновлення свого порушеного права.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та необхідність заміни відповідача - Одеської митниці ДФС на її правонаступника - Одеську митницю Держмитслужби, що помилково не встановлено судом першої інстанції.

Щодо вимог апеляційної скарги про заміну Одеської митниці ДФС (код СДРПОУ 39441717) як боржника у виконавчих листах щодо примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/1759/19 на Державну митну службу України, то колегія суддів не надає правової оцінки таким вимогам, оскільки вони не були заявлені до суду першої інстанції під час звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, неповно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження

Керуючись ст.ст. 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328,329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/1759/19 задовольнити.

Заміни сторону (боржника) у виконавчому провадженні - Одеську митницю ДФС (код СДРПОУ 39441717) на її правонаступника Одеську митницю Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код СДРПОУ 43333459).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 17 серпня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова