Справа № 200/2286/21-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
19 серпня 2021 р. Справа №200/2286/21-а
Донецький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 200/2286/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачену суму разової грошової допомоги,
ВСТАНОВИВ:
До Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 200/2286/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачену суму разової грошової допомоги, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року у справі № 200/2286/21-а;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року № 200/2286/21-а.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 13.05.2021 року на підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та 24.05.2021 року виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 26.05.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65554093 та зобов`язано боржника (відповідача) виконати вимоги, зазначені у виконавчому документі протягом 10 робочих днів та надати відділу державної виконавчої служби документи, які підтверджують виконання. Станом на день подання заяви до суду рішення не виконано, тому позивач звернувся до суду з вказаною заявою.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.
У встановлений строк недоліки заяви усунуто.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року заяву прийнято до розгляду, вирішено проводити розгляд заяви без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
16 серпня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на заяву, в якому зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року у справі № 200/2286/21-а Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради (далі Управління) здійснено розрахунок суми недоплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком (8306,00 грн) з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Управлінням внесено позивача до переліку щодо потреби в коштах для здійснення виплати за програмою КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» у 2021 році. Вважає, що Управлінням вжито відповідних заходів щодо виконання рішення суду в частині нарахування грошової допомоги, але вчинення дій щодо виплати зазначеної допомоги можливе лише після отримання фінансування з Міністерства соціальної політики як головного розпорядника коштів за бюджетною програмою КПКВК 2501150. Крім того, зауважують, що позивач не звертався до Управління про добровільне виконання рішення суду та станом на день подання відзиву постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду на адресу Управління не надходила. На підставі викладеного, просив залишити заяву позивача без задоволення.
Розглянувши подану позивачем по справі заяву та дослідивши матеріали адміністративної справи №200/2286/21-а, суд зазначає наступне.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачену суму разової грошової допомоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченою статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі меншому ніж сім мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченою статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Донецьким окружним адміністративним судом 13 травня 2021 року позивачу виданий виконавчий лист по справі № 200/2286/21-а.

26 травня 2021 року державним виконавцем Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Л.В. відкрито виконавче провадження № 65554093 та зобов`язано Управління соціального захисту Дружківської міської ради виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та надати до відділу документи підтверджуючі виконання.

11 серпня 2021 року Управлінням здійснено розрахунок суми недоплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 .

Як убачається з Витягу Управління від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 включено до переліку осіб щодо потреби в коштах для здійснення виплати за програмою КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» у 2021 році, у розмірах передбачених статтями 12-16 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367.

Докази виплати належних позивачу сум матеріали справи не містять. Тобто, відповідачем не виконано рішення суду та не здійснено виплату ОСОБА_1 недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми.

За приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами застосування цієї статті є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких убачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 зазначив, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої - третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі частинами першою, другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» Європейський суд з прав людини наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових рішень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Таким чином, з урахуванням положень статті 129-1 Конституції України, дослідивши доводи позивача та відповідача, суд зазначає, що відповідачем недотримано норм чинного законодавства та висновків суду, викладених у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року, та як наслідок, суд констатує невиконання відповідачем рішення суду.

На підставі викладеного, бездіяльність відповідача суперечить пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Приписи частин першої, другої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Узагальнюючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у невиконанні рішення суду, що дає підстави для задоволення заяви позивача та постановлення окремої ухвали у відповідності до вимог статті 383 та статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з цим, у заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача виконати рішення Донецької окружного адміністративного суду у справі № 200/2286/21-а.

З цього приводу суд вказує, що у процедурах судового контролю за виконанням судового рішення, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, відсутнє право суду винести рішення зобов`язального характеру, тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити позивачу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, керуючись статтями 248, 249, 383, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 200/2286/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачену суму разової грошової допомоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (місцезнаходження: 84206, Донецька область, м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 64, ) щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року по справі №200/2286/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачену суму разової грошової допомоги.

Направити окрему ухвалу до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (місцезнаходження: 84206, Донецька область, м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 64, ) для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Направити дану ухвалу для відома Міністерству соціальної політики України (вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 19 серпня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова