Справа № 260/3271/20
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2021 року

Київ

справа №260/3271/20

адміністративне провадження №К/9901/29895/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року

у справі №260/3271/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення від 24 червня 2020 року за №89 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

- зобов`язати провести перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області від 02 березня 2020 року № 1136 в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Мукачівського міськрайонного суду, без обмежень граничним розміром, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 24 червня 2020 року №89 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області № 1136 від 02 березня 2020 року з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Закарпатський окружний адміністративний суд з заявою про винесення додаткового рішення, оскільки суд під час судового розгляду не вирішив одну з позовних вимог, а саме не вирішив вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді суді Мукачівського міськрайонного суду.

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області № 1136 від 02 березня 2020 року з 19 лютого 2020 року у розмірі 80 % суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді Мукачівського міськрайонного суду, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково. Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року скасоване в частині задоволення позову про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді та прийнято постанову в цій частині якою в позові відмовлено. В решті додаткове рішення суду залишено без змін.

09 серпня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №260/3271/20.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами п. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Справа №260/3271/20 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 ст. 328 КАС України та наявність виняткових обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання на існування обставин, передбачених пп. "а"-"г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні й такі обставини не встановлені Верховним Судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Також необґрунтованими є посилання скаржника на оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки п. 3 ч. 3 ст. 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про порушення норм процесуального права виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пп. 1 - 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 351 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не обґрунтував наявність підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України та виняткових обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №260/3271/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді Я. О. Берназюк

Н. В. Коваленко