Справа № 160/13954/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2021 року Справа № 160/13954/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича про визнання протиправними та скасування дій приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича, у якій просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Осельського Є. С. про винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 01.04.2021 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 01.04.2021 року, винесену приватним виконавцем Осельським Є.С.;

- змусити приватного виконавця Осельського Є.С. провести виконавчі дії в порядку встановленому ЗУ "Про виконавче провадження", а саме - визнати позивача спадкоємицею і правонаступницею ОСОБА_2 й провести заміну сторони у виконавчому провадженні від 30.07.2020 року, щоб мати змогу належним чином здійснити свої спадкові права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що вона подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також суд зазначає, що відповідно до п. п. 1-6 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що позовні вимоги не відповідають приписам ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд звертає увагу, що із тексту позовної заяви та прохальної частини суду неможливо встановити яку саме постанову оскаржує позивач, зазначено лише дату її прийняття та не зазначено її реквізити.

Суд також зазначає, що відповідно до тексту ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року у справі № 24/5005/10848/2012, яка набрала законної сили, постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2021 року винесено Приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С., а не Приватним виконавцем Осельським Є.С., як зазначає позивач.

Отже, позивачу необхідно необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України та конкретизувати яку саме постанову вона оскаржує із зазначенням її реквізитів, а також із зазначенням правильної назви відповідача.

Пунктом 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що у матеріалах позовної заяви, всупереч наведеній нормі відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивачу необхідно надати суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач просить суд поновити строк звернення до суду та в обґрунтування свого клопотання зазначає, що 01.04.2021 року позивач особисто звернулась до приватного виконавця Осельського Є.С. із повідомленням про смерть сторони виконавчого провадження - ОСОБА_2 , відповідач повідомив позивача про те, що він має закрити виконавче провадження на підставі смерті сторони.

06.04.2021 року позивачем було надіслано заяву про заміну сторони виконавчого провадження до Господарського суду Дніпропетровської області. При цьому висновки суду щодо порушення законодавства приватним виконавцем були надані в ухвалі від 27.04.2021 року (майже через місяць після звернення).

30.04.2021 року позивачем оскаржено ухвалу Госпорадського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу від 27.04.2021 року залишено без змін.

Також зазначає, що так як вона не виступала стороною виконавчого провадження, офіційно документів стосовно справи не отримувала, а заяву про заміну сторони залишено без задоволення, 07.07.2021 року позивачем надіслано вимогу до приватного виконавця про скасування постанови, щоб отримати офіційну відповідь та мати підстави оскаржити її до адміністративного суду.

Також 09.07.2021 року було надіслано скаргу на дії приватного виконавця до Міністерства юстиції України, яке має безпосередньо контролювати діяльність приватних виконавців.

Приватний виконавець жодної відповіді не надав.

Натомість 12.08.2021 року позивачем отримано листа від Міністерства юстиції, в якому відмовлено у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, позивач просить суд поновити строку на оскарження дій приватного виконавця.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року та Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року у справі № 24/5005/10848/2012, які набрали законної сили, 01.04.2021 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. в рамках виконавчого провадження № 62696762 з виконання наказу 24/5005/10848/2012, виданого Господарським судом Дніпропетровської області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, з огляду на викладене, суд робить висновок, що позивачу був обізнаний про існування оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження ще 27.04.2021 року, з моменту виготовлення повного тексту ухвали Господарського суду Дніпропетровської області, в якій зазначено про існування такої постанови, яка на думку позивача порушує її права.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що для оскарження постанови позивачу необхідно було отримати відповідь від відповідача, щоб оскаржувати постанову до суду.

Нормами ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, оскільки позивачу було відомо про існування оскаржуваної постанови ще у квітні 2021 року, суд вважає клопотання позивача про поновлення пропущеного строку є необґрунтованим.

З огляду на викладене, суд пропонує позивачу надати заяву про поновлення пропущеного строку разом із доказами поважності пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем надано до позовної заяви незавірені копії документів.

Отже, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірені копії документів які додаються до позовної заяви.

Також суд зазначає, що ч. 5 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що позивачем до матеріалів справи не надано копії оскаржуваної постанови.

Отже, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірену копію оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження, або у разі неможливості, надати клопотання про витребування доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що позивачем всупереч наведених приписів у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України позивача, відомі номери засобів зв`язку відповідача, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача, або не зазначено що такі дані невідомі.

Отже, позивачу необхідно надати позовну заяву в якій необхідно зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України позивача, відомі номери засобів зв`язку відповідача, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача, або зазначити що такі дані невідомі.

Частинами 1-2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 5, 94, 122, 160, 161, 169, 171, 245, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича про визнання протиправними та скасування дій приватного виконавця - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом:

- надання уточненої позовної заяви у якій необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України та конкретизувати яку саме постанову вона оскаржує із зазначенням її реквізитів, а також із зазначенням правильної назви відповідача;

- надання суду власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання заяви про поновлення пропущеного строку разом із доказами поважності пропуску строку на звернення до адміністративного суду;

- надання до суду належним чином завірених копій документів які додаються до позовної заяви;

- надання до суду належним чином завіреної копії оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження, або у разі неможливості, надати клопотання про витребування доказів;

- надання позовної заяви в якій необхідно зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України позивача, відомі номери засобів зв`язку відповідача, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача, або зазначити що такі дані невідомі.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Суддя Р.З. Голобутовський