Справа № 200/8088/19
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8088/19
Провадження №2а/932/249/20
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

16 серпня 2021 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Кошлі А.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лобинцева Артема Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2021 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кошля А.О. на підставі розпорядження т.в.о. керівника апарату суду від 26.01.2021 №38.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 травня 2019 року о 11 год. 12 хв. в місті Дніпрі, вул. Набережна Перемоги, біля будинку 36-А, інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лобинцевим А.В., був зупинений автомобіль Mercedes-Benz А170, р/н НОМЕР_1 , у зв`язку із тим, що інспектор поліції вбачав порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху , а саме перевищено встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCAM. Надалі, інспектором поліції була складена постанова серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019 щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. Розгляд даної справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції здійснено в порушення визначених вимог, адже розгляд здійснено безпосередньо на місці зупинки автомобіля інспектором, тобто на місці вчинення; обставини що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані; права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо можливості надавати свої пояснення, клопотання, право отримувати правову допомогу, були порушені. Розгляд справи інспектором поліції носив виключно формальний характер, переконання щодо винуватості у скоєнні правопорушення в інспектора поліції було упереджене, чисельні вимоги законодавства щодо розгляду справи були проігноровані, свої права при розгляді справи вважає порушеними.

Від відповідача інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лобинцева Артема Віталійовича надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За фактом вчинення позивачем правопорушення була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. З боку відповідача не було порушено процедуру розгляду справи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Вчинення позивачем інкримінованого правопорушення повністю підтверджено доданими до матеріалів справи фотознімками а також відеозаписом з приладу ТruСаm. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представником третьої особи надано письмові пояснення на позовну заяву, які за своїм змістом є аналогічними до відзиву відповідача.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019 11:05:31 у м. Дніпро вул. Набережна Перемоги 36А ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz А170, р/н НОМЕР_1 здійснив рух в населеному пункті зі швидкістю 76 км/год перевищивши встановлене обмеження швидкості руху 26 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТruСаm, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 255 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач ОСОБА_1 19 травня 2019 року о 11 год 04 хв. у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 36а, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz А170, р/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 26 км/год та порушив п. 12.4 ПДР.

У зв`язку з цим поліцейським 19 травня 2019 року безпосередньо після виявлення правопорушення винесено постанову серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Той факт, що позивач в населеному пункті рухався з перевищенням встановленої максимально допустимої швидкості, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, швидкість руху автомобіля Mercedes-Benz А170, р/н НОМЕР_1 , зафіксована та виміряна за допомогою приладу TruCam LTI 20/20, що підтверджується даними фотознімку та записом (а.с. 35), наданого відповідачем суду.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин відповідачем надано відеозапис та фотокартку, якими зафіксовано, що транспортний засіб Mercedes-Benz А170, р/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год.

Відповідно до даних сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, він засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с. 36).

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13724 від 21.12.2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000657. Дане свідоцтво чинне до 21 грудня 2019 року (а.с. 46).

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача при здійсненні вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та фіксації правопорушення.

Залучені відповідачем до справи докази фотофіксації правопорушення містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, жодні правові підстави для скасування постанови відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про порушення розгляду справи.

Суд, приходить до висновку, що постанова поліцейського ЕАВ №1161245 від 19.05.2019 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому зміст постанов відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 2,9,72-77, 121, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лобинцева Артема Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1161245 від 19.05.2019 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Кошля