Справа № 480/3250/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Справа № 480/3250/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В.,

за участі секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представника позивача - Бушти В.О.,

представника відповідача - Рудік А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/3250/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчасть" (далі - позивач, ТОВ «Запчасть») до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 26.03.2021 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 132 434, 50 грн., з яких: 120 395, 00 грн. основний платіж, 12 039, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

За результатами планової виїзної перевірки, згідно з актом № 918/18-28-07-01-07/30355337/3 від 26.02.2021, ГУ ДПС у Сумській області дійшло висновку про порушення позивачем, зокрема, пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 126 035, 00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, 26.03.2021 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 138 638, 50 грн., з яких: 126 035, 00 грн. основний платіж, 12 603, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції.

На переконання ТОВ «Запчасть», вказане податкове повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 132 434, 50 грн., з яких: 120 395, 00 грн. основний платіж, 12 039, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки показники податкової звітності були визначені на підставі реально здійсненої господарської операції з ФОП ОСОБА_1 , яка направлена на настання правових наслідків, обумовлених нею та підтверджена належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку, що свідчать про наявність волевиявлення сторін щодо її фактичного здійснення.

Посилання ГУ ДПС у Сумській області на технічні неточності первинних документів, на думку позивача, не можуть свідчити про відсутність права на відображення зазначеної господарської операції у податковому обліку, оскільки надані контрагентом послуги були використані у господарській діяльності позивача та призвели до фактичного руху активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток.

З вищезазначених підстав, ТОВ «Запчасть» вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІ. Заперечення відповідача

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у Сумській області у відзиві (т. 2 а.с. 22-24) зазначила, що висновки акту перевірки № 918/18-28-07-01-07/30355337/3 від 26.02.2021 про порушення позивачем пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України, є обґрунтованими. Зокрема, перевіркою документально не підтверджено реальність проведеної господарської операції з ФОП ОСОБА_2 , оскільки акти приймання-передачі наданих послуг складені помісячно однотипні, не мають додатків та не підтверджують виконану роботу. В цих актах зазначено лише загальне найменування послуги та кількість. Ні під час перевірки, ні під час розгляду заперечень на акт, не були надані документи по комплектуванню номенклатури. Крім того, не були надані і документи, які б підтверджували передачу товарно-матеріальних цінностей (запчастин, пакувальних матеріалів) від матеріально-відповідальних осіб зі складу ТОВ «Запчасть» до ФОП ОСОБА_2 на комплектацію та з комплектації на склад.

Також, ГУ ДПС у Сумській області зауважило на тому, що кількість найманих ФОП ОСОБА_2 працівників у IV кварталі зменшилась на 2 особи або на 50%, що свідчить про здійснення послуг по комплектуванню, пакуванню та виконання навантажувально-розвантажувальних робіт лише 2 працівниками, в тому числі, самим ОСОБА_2 .

За таких обставин, на переконання відповідача, ТОВ «Запчасть» отримано від ФОП ОСОБА_2 паперові носії за формою первинних документів, в яких наведені відомості, що не відповідають фактичним (реальним) обставинам справи, оскільки вони складені на підставі господарських операцій, які неможливо було здійснити. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність первинних документів, за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідної операції.

З огляду на зазначене, ГУ ДПС у Сумській області вважає податкові повідомлення-рішення правомірними, а позовні вимоги - необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19.04.2021, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/3250/21, підготовче засідання призначено на 11.05.2021 о 12 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11.05.2021, на підставі клопотання відповідача, підготовче засідання відкладено на 25.05.2021 об 11 год. 50 хв., ГУ ДПС у Сумській області замінено на правонаступника.

Ухвалою суду від 25.05.2021, занесеною до протоколу, на підставі клопотання відповідача, підготовче засідання відкладено на 10.06.2021 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 10.06.2021, підготовче провадження по справі № 480/3250/21 закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.08.2021 об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 10.08.2021, представник ТОВ «Запчасть» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник ГУ ДПС у Сумській області, в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

IV. Обставини справи

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.2 статті 77 Податкового кодексу України, на підставі наказу № 378 від 27.02.2020, а також направлень від 06.03.2020 та від 09.02.2021, посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Запчасть» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, а також, з питань обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за перііод з 01.01.2015 по 31.12.2019.

За результатами перевірки, 26.02.2021 складений акт № 918/18-28-07-01-07/30355337/3, відповідно до якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем, зокрема, пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 126 035, 00 грн. (т. 1 а.с. 19-55).

За змістом акту перевірки, таких висновків ГУ ДПС у Сумській області дійшло у зв`язку з не підтвердженням реальності проведення господарської операції з ФОП ОСОБА_2 , оскільки акти приймання-передачі наданих послуг складені помісячно однотипні, не мають додатків та не підтверджують виконану роботу. В цих актах зазначено лише загальне найменування послуги та кількість. До перевірки не надані звіти до актів наданих послуг та документи, які б підтверджували передачу товарно-матеріальних цінностей (запчастин, пакувальних матеріалів) від матеріально-відповідальних осіб зі складу ТОВ «Запчасть» до ФОП ОСОБА_2 на комплектацію та з комплектації на склад.

Крім того, у III та IV кварталах 2019 року ФОП ОСОБА_2 , окрім позивача, також, надавав послуги і ПП «Сантехком» при тому, що кількість найманих працівників у цей період зменшилась на 2 особи або на 50%.

Не погоджуючись з указаними висновками, 12.03.2020 ТОВ «Запчасть» подало заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких, висновки про порушення податкового законодавства залишились без змін (т. 1 а.с. 56-64).

На підставі висновків акту перевірки, 26.03.2021 ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 138 638, 50 грн., з яких: 126 035, 00 грн. основний платіж, 12 603, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а.с. 65).

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

При зменшенні фінансового результату до оподаткування, враховуються лише реально здійснені господарські операції, підтверджені належним чином складеними документами бухгалтерського обліку, які відображають зміст цих операцій.

З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток здійснюється на підставі належним чином складених первинних документів, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на відображення господарської операції у податковому обліку не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть враховуватись при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Разом з тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, зміст вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ГУ ДПС у Сумській області стверджує про порушення податкового законодавства ТОВ «Запчасть» внаслідок відображення у податковому обліку господарської операції з ФОП ОСОБА_2 , зокрема, врахування цієї операції при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Втім, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до договорів про надання послуг від 02.01.2017 та від 02.01.2019, ФОП ОСОБА_2 зобов`язувався власними силами надати послуги (виконати роботу) по комплектуванню та пакуванню товарно-матеріальних цінностей (товару), що належить ТОВ «Запчасть», а також, проводити навантажувально-розвантажувальні роботи. Фактичне здійснення вказаних господарських операцій підтверджується належним чином складеними актами здачі-прийомки виконаних робіт, комплектуванням номенклатури та рахунками про оплату наданих послуг/виконаних робіт (т. 1 а.с. 67-246). Надані послуги (виконані роботи) частково були оплачені позивачем, про що свідчать акти звіряння взаємних розрахунків (т. 1 а.с. 247-249).

Суд зазначає, що однотипність актів приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) не може свідчити про нереальність зазначених господарських операцій, а доводи відповідача щодо відсутності документів по комплектуванню номенклатури, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (т. 1 а.с. 93-245). Також, не можуть беззаперечно свідчити про нереальність згаданих господарських операцій і зауваження ГУ ДПС у Сумській області стосовно неможливості надання послуг (виконання робіт) ФОП ОСОБА_2 у зв`язку із зменшенням кількості працівників, оскільки відповідних доказів на підтвердження цього, відповідач не надав.

За таких обставин, на переконання суду, ТОВ «Запчасть» має право на врахування господарських операцій по придбанню послуг (робіт) у ФОП ОСОБА_2 при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність підстав для задоволення позовних вимог про його скасування.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за подання позовної заяви ТОВ «Запчасть», згідно з платіжним дорученням № 1429 від 12.04.2021, був сплачений судовий збір у сумі 2 270, 00 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказану суму за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчасть" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 1 від 26.03.2021 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 132 434, 50 грн., з яких: 120 395, 00 грн. основний платіж, 12 039, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ ВП 43995469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчасть" (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Шевченка, 19а, ) витрати на оплату судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик