Справа № 520/7773/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р. № 520/7773/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горшкової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кандиби Ю.О.,

представників відповідачів - Козьменка О.І., Шаповалова Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ФЛОРІМ УКРАЇНА" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ФЛОРІМ УКРАЇНА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняті Слобожанською митницею Держмитслужби податкові повідомлення-рішення від 17 березня 2021 №, №;

- судові витрати покласти на Слобожанську митницю Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час прийняття Слобожанською митницею Держмитслужби податкових повідомлень-рішень від 17 березня 2021 №, №, відповідач дійшов помилкових висновків стосовно порушення ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА" вимог чинного податкового та митного законодавства шляхом заниження митної вартості товарів. Крім того, податковим органом, під час здійснення перевірки не враховані первинні документи щодо продажу продукції різноманітного асортименту, відтак викладені в акті перевірки обставини у повній мірі не відповідають дійсності. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представником Слобожанської митниці Держмитслужби через канцелярію суду надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що підставі наказу Слобожанської митниці Держмитслужби від 09.02.2021 №53 інспектором митниці проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА" вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при ввезенні товарів за митними деклараціями. За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.02.2021 №5/21/7.14-19/43100896, висновками якого встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 51, п.2 ч.2 ст. 52, ч.21 ст.58, ч.1 ст.257, ст.295 МК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митними деклараціями на суму 36068,95 грн, а також вимог п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ПДВ за митними деклараціями на суму 151464,93 грн. При формуванні таких висновків митним органом взято до уваги інформацію з листа Агенства митниць та монополій Італійської Республіки з доданими документами від 04.05.2020.Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.08.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 17.08.2021 представника відповідача підтримали свою правову позицію.

Позивач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання не прибув, надав до суду клопотання, відповідно до якого просив суд розглядати дану адміністративну справу без його участі.

Враховуючи вказане клопотання та думку представників відповідача, суд вирішив розглядати адміністративну справу без участі позивача.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями відповідача проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за фактами митного оформлення товарів за митними деклараціями від 04.11.2019 №UA305200/2019/053906 та від 18.11.2019 №UA305200/2019/056425.

За результатами перевірки складено акт від 22.02.2021 №5/21/7.14-19/43100896, яким зафіксовано порушення ч. 2 ст. 51, п.2 ч.2 ст. 52, ч.21 ст.58, ч.1 ст.257, ст.295 МК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митними деклараціями від 04.11.2019 №UA305200/2019/053906 та від 18.11.2019 №UA305200/2019/056425 на загальну суму 36068,95 грн; п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ПДВ за митними деклараціями від 04.11.2019 №UA305200/2019/053906 та від 18.11.2019 №UA305200/2019/056425 на загальну суму 151464,93 грн.

Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.03.2021 №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 45086,19 грн, в тому числі основний платіж 36068,95 грн, штрафні санкції 9017,24 грн; та податкового повідомлення-рішення від 17.03.2021 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 189331,16 грн, в тому числі основний платіж 151464,93 грн., штрафні санкції 37866,26 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА", на підставі контракту №790 від 04.10.2019 на умовах поставки згідно Інкотермс 2010 року, ввезені на митну територію України (імпортовані) товари за митними деклараціям від 04.11.2019 №UA305200/2019/053906 та від 18.11.2019 №UA305200/2019/056425. Зазначені товари були придбані у компанії "Wellness Solutions LLC" (Kutaisi, Georgia).

04.11.2019 позивач подав електронну митну декларацію №UA305200/2019/053906 щодо імпорту на територію України певних товарів з такими характеристиками: плитка керамогранітна, плитка глазурована, коди товарів - , , , вагою брутто/нетто - 20088,377 кг/ 18928,37 кг, місце виробництва - Європейський Союз. Відповідно до вказаної декларації, відправником товарів є компанія "Wellness Solutions LLC", а одержувачем - ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА".

До вказаної митної декларації, позивач надав зовнішньоекономічний контракт №790 від 04.10.2019, укладений із компанією "Wellness Solutions LLC", інвойс від 01.11.2019 №06/19, переклад на українську мову інвойсу 06/19 від 01.11.2019, специфікацію 06/19 від 11.10.2019 на загальну вартість товару у розмірі 10764,79 доларів США, пакувальний лист 06/19 від 11.10.2019, прайс-лист від 10.10.2019.

Відповідно до СМR 095132 від 02.11.2019 та Саrnet ТIR ХС81802327 від 02.11.2019, перевезення товару, який позивач вказав у митній декларації №UA305200/2019/053906 від 04.11.2019, здійснено автомобілем LIF451/XXK370, вагою брутто - 20088,377 кг, кількість місць - 29, із визначенням виду товару - керамічна плитка, відправник - компанія "Wellness Solutions LLC".

Як зазначив позивач у позовній заяві, імпортовані ним товари за митною декларацією №UA305200/2019/053906 від 04.11.2019, випущені у вільний обіг за загальною фактурною вартістю товару у розмірі 10764,79 доларів США, що за курсом НБУ на день подання декларації становило 266300,93 гривень, але мито та ПДВ нараховувались не по фактурній вартості, а по вартості, визначеній митним органом згідно 6 методу - 267200,58 грн, що на дату митної декларації №UA305200/2019/053906 складало 10801,16 доларів США.

18.11.2019 позивач подав електронну митну декларацію №UA305200/2019/056425 щодо імпорту на територію України певних товарів з такими характеристиками: плитка керамогранітна, глазурована плитка, товарні каталоги, стенд для демонстрації плитки; коди товарів - , , , , вагою брутто/нетто - 20423,133 кг/ 18923,728 кг, місце виробництва - Європейський Союз. Відповідно до вказаної декларації, відправником товарів є компанія "Wellness Solutions LLC", а одержувачем - ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА".

До вказаної митної декларації, позивач надав зовнішньоекономічний контракт №790 від 04.10.2019, укладений із компанією "Wellness Solutions LLC", інвойс від 14.11.2019 №08/19, переклад на українську мову інвойсу 08/19 від 14.11.2019, специфікацію 08/19 від 14.11.2019 на загальну вартість товару у розмірі 10902,12 доларів США, пакувальний лист 08/19 від 14.11.2019, пранс-лист від 21.10.2019.

Відповідно до СМR 095147 від 15.11.2019 та Саrnet ТIR ХК81802367 від 15.11.2019, перевезення товару, який позивач вказав у митній декларації №UA305200/2019/056425 від 18.11.2019, здійснено автомобілем PYG531/WCW360, вагою брутто - 20423,133 кг, кількість місць - 41, із визначенням виду товару - плитка керамічна, відправник - компанія "Wellness Solutions LLC".

Як зазначив позивач, імпортовані ним товари за митною декларацією №UA305200/2019/056425 від 18.11.2019, випущені у вільний обіг за загальною фактурною вартістю товару у розмірі 10902,12 доларів США, що за курсом НБУ на день подання декларації становило 264050,79 гривень, однак мито та ПДВ нараховувались не по фактурній вартості, а по вартості визначеній митним органом згідно 6 методу - 265118,08 грн, що на дату митної декларації №UA305200/2019/056425 складало 10946,19 доларів СІІІА.

Відповідно до пункту 24 частини першої ст.4 МК України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої ст. 4 МК України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої ст. 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої ст. 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Відповідно до частини 1-4 ст.351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Положеннями статті 272 МК України, підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 МК України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Як було встановлено судом вище, підставою для проведення перевірки, слугував лист Агенства митниць та монополій Італійської Республіки від 04.05.2021.

З метою встановлення обставин, які зазначені у вказаному листі та, які стали підставою для призначення та проведення перевірки позивача, судом було витребувано від податкового органу належним чином засвідчений переклад вказаного листа на українську мову (апостиль).

На виконання ухвали суду від 12.07.2021 Слобожанська митниця Держслужби повідомила суд, що переклад даного листа було здійснено посадовою особою митного аудиту самостійно, виходячи із наявного рівня володіння англійською мовою у поєднанні із використанням загальнодоступного програмного забезпечення щодо автоматичного перекладу, а відтак надати до суду належним чином засвідчений переклад листа з апостилем, податковий орган не має можливості.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право" №2709-IV від 23 червня 2005 року, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

22.12.2003 для України набула чинності Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року (далі - Конвенція).

При застосуванні Конвенції виконується процедура проставлення апостиля на офіційних документах компетентними органами для представлення їх на території держав учасниць Конвенції.

Апостиль - це спеціальний штам у формі квадрата, довжина сторін якого дорівнює щонайменше 9 сантиметрам, який засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписувала документ, і автентичність відбитку печатки або штампа, яким скріплено документ. В Україні розмір спеціального штампу апостилю встановлено 10х10.

Відповідно до вимог ст.4 Конвенції, апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріплюється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак, апостиль може бути складений офіційною мовою оригіналу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 october 1961) повинен бути викладений французькою мовою.

Судом також встановлено, що Італія є учасником Конвенції, а тому офіційні документи цієї країни не потребують консульської легалізації, достатнім є лише проставлення апостилю.

Таким чином, суд доходить до висновку, що документи, використані відповідачем для призначення та проведення перевірки, у тому числі лист митної агенції Італії, жодним чином не легалізований (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала.

Крім того, вказаний лист митного відділу Італійської Республіки не містить перекладу з англійської на українську мову.

З метою дотримання балансу публічних і приватних інтересів законодавством встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання під час проведення перевірки може бути належною підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень законного і обґрунтованого рішення.

Суд зазначає, що рішення владного суб`єкта повинно відповідати критеріям-принципам, які закріплені в статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, крім того, при прийнятті таких рішень, суб`єктами повинні враховуватись ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень.

Критерій прийняття рішень з урахуванням всіх обставин відображає принцип обґрунтованості, який вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення, зокрема, належні документи. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Суд вважає, що надані митним органом документи складені іноземною мовою на підтвердження правомірності висновків акту перевірки щодо порушення позивачем норм законодавства не є допустимими, достовірними та належними, оскільки вони не перекладені українською мовою та не легалізовані в установлений законом спосіб, а відтак не можуть бути підставою для висновку про порушення позивачем митних правил.

Таким чином, призначення перевірки на підставі документа органу іноземної держави, не перекладеного українською мовою та не легалізованого в установлений законом спосіб, як і обґрунтування висновків перевірки на підставі документів, отриманих від органу іноземної держави, не перекладених українською мовою та не легалізованих в установлений законом спосіб, призвело до прийняття відповідачем рішень від 17 березня 2021 № , № з порушенням принципу обґрунотованості, що призвело до їх незаконності та протиправності.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного в постанові від 02 липня 2019 року по справі №821/2067/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПП "ФЛОРІМ УКРАЇНА" та визнання протиправними та скасування, прийнятих Слобожанською митницею Держмитслужби податкових повідомлень-рішень від 17 березня 2021 №, №.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ФЛОРІМ УКРАЇНА" (вул. Бакуліна, буд. 11, м. Харків, 61166, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняті Слобожанською митницею Держмитслужби податкові повідомлення-рішення від 17 березня 2021 № , № .

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ФЛОРІМ УКРАЇНА" (вул. Бакуліна, буд. 11, м. Харків, 61166, ) судові витрати в розмірі 3516 (три тисячі п`ятсот шістнадцять) грн 27 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.08.2021.

Суддя О.О. Горшкова