Справа № 640/11638/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бєлової Л.В., Карпушової О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайрас» (далі - Позивач, ТОВ «Кайрас») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - Відповідач-1, ДПС України), Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач-2, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1449962/42217764 від 05.02.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 16.10.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» №2 від 16.10.2019 датою її фактичного отримання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1453264/42217764 від 05.02.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» №6 від 16.10.2019 датою її фактичного отримання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1449964/42217764 від 05.02.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 21.10.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» №16 від 21.10.2019 датою її фактичного отримання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1449959/42217764 від 05.02.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 21.10.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» №17 від 21.10.2019 датою її фактичного отримання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1449963/42217764 від 05.02.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 22.10.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» №20 від 22.10.2019 датою її фактичного отримання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору на суму 15 765,00 грн. Крім того, цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Судом надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку було отримано ГУ ДПС у м. Києві 08.07.2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 року задоволено клопотання ГУ ДПС у м. Києві та продовжено Апелянту строк для усунення недоліків на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, яку було отримано Відповідачем-2 29.07.2021 року.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 20.07.2021 року ГУ ДПС у м. Києві 03.08.2021 року до суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків. Указане клопотання обґрунтовано обмеженням фінансування, у той час право на апеляційне оскарження судового рішення гарантується міжнародним і національним законодавством. Крім того, Апелянт звертає увагу на приписи п. 3 розд. VI КАС України, згідно яких процесуальні строки продовжуються на час дії карантину, а також на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. При цьому, судом апеляційної інстанції з метою забезпечення доступу особи до правосуддя було продовжено ГУ ДПС у м. Києві строк для усунення недоліків на п`ять днів. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у межах встановленого судом строку недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі від 05.07.2021 року, усунуті не були.

При цьому жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Апелянтом не надано. А подане вдруге клопотання про продовження строку для усунення недоліків не містить підтверджених належними і допустимими доказами обґрунтувань необхідності його задоволення та за своїм змістом є аналогічним вперше поданому.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що тривала процедура сплати коштів або їх відсутність не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, адже не є об`єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 року у справі № 500/2544/19.

Щодо посилання Апелянта на приписи п. 3 Прикінцевих положень КАС України в якості підстав для продовження строку для усунення недоліків, то суд звертає увагу, що в силу положень цього пункту у редакції Закону України №731-IX, який набрав чинності 17.07.2020 року, підставою для поновлення процесуальних строків є відповідна заява особи із зазначенням причини їх пропуску, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Разом з тим, доказів, що неможливість сплати судового збору була зумовлена впровадженням карантину на території України, Апелянтом не надано.

Аргументи ГУ ДПС у м. Києві щодо необхідності врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18, суд вважає помилковим, оскільки у згаданому рішенні суду касаційної інстанції йде мова щодо можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору юридичним особам на підставі відповідних клопотань, однак згадана постанова не стосується питання продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги суб`єктами владних повноважень з підстав неможливості сплати судового збору.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на подання Відповідачем вдруге клопотання про продовження строку для усунення недоліків, суд приходить до висновку про необхідність відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту, відмовивши у задоволенні вдруге поданого клопотання про продовження строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрас» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Бєлова

О.В. Карпушова