Справа № 640/21966/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2021 року м. Київ № 640/21966/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження, до моменту відкриття провадження у справі, заяву б/н від 05.08.2021 «Про забезпечення позову» представника ОСОБА_1 - Дяченка І.В. (адвоката) у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15, ідентифікаційний код - 34999976, ел. пошта - ) (надалі - відповідач, ДВС), у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 30 липня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) штрафу у розмірі 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень), що винесена старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесею Миколаївною у виконавчому провадженні № 65712592 з примусового виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2018 року у справі № 752/23562/17, якою затверджено умови мирової угоди від 13 листопада 2018 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника Яворської Наталії Миколаївни.

Мотивуючи позовні вимоги позивач акцентує, що винесення постанови від 30 липня 2021 року відбулося не у відповідності до приписів пункту 3-5, 8 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Поряд із цим суд відмічає, що разом з позовом позивачем (альтернативно - Заявник) подано заяву про забезпечення позову, у якій викладені вимоги про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови.

Обґрунтовуючи заяву позивач, за викладених у позові фактичних обставин, відзначає, що зі змісту спірної постанови випливає про попередження Заявника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, відтак ДВС може реалізувати заходи спрямовані на притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 30 липня 2021 року, оскільки у державного виконавця були відсутні фактичні та правові підстави для її винесення.

На думку позивача, його інтерес полягає у скасуванні постанови від 30 липня 2021 року, як такої, що є протиправною, і такий інтерес протистоїть інтересу відповідача, який полягає у наявності можливості стягнення з Заявника штрафу та звернення до органів досудового розслідування з метою його притягнення до кримінальної відповідальності. Отже, наявність постанови від 30 липня 2021 року зумовлює наявність у сторін протилежних інтересів.

Окрім цього, існування можливості недотримання балансу сторін, а також можливості порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи (позивача) у результаті дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується в адміністративному порядку, свідчить про необхідність зупинення дії судового рішення.

Позивач наголошує, що встановлення такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії постанови від 30 липня 2021 року, до набрання законної сили рішення суду прийнятим за результати розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, та водночас, вжиття судом таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване для забезпечення гарантії реального поновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позовної заяви.

Тому, обраний позивачем вид забезпечення позову є таким, що відповідає вимогам процесуального закону, таким, що відповідає меті, з якою заходи забезпечення позову повинні застосовуватися. Окрім цього, обраний Заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву про забезпечення позову внесено до системи автоматизованого розподілу та передано для розгляду судді Пащенку К.С.

Вирішуючи по суті подану позивачем заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (скорочено - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позову, публічно-правовий спір між сторонами існує, за переконанням Заявника, за обставин прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм та вимог чинного законодавства України.

Виходячи з наведених у заяві фактичних обставин, суд відмічає, що правомірність та оцінка спірного рішення, процедурні питання дотримання його прийняття підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Окремо варто наголосити, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оспорюваного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що Заявником у заяві не доведено, в контексті ст. 150 КАС України, наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи, що станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності постанови, з урахуванням того, що до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача, суд вважає, що заява є необґрунтованою, а тому відсутніми є підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 05.08.2021 «Про забезпечення позову» представника ОСОБА_1 - Дяченка І.В. (адвоката).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко