Справа № 320/9355/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

17 серпня 2021 року м. Київ 320/9355/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши матеріали в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНТОР» до Головного управління ДПС у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНТОР» (, 09131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Гагаріна, 4) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (, 03151, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення, 5а), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.02.2020 №16032;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області () виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНТОР» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

На виконання частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, встановивши невідповідність поданої позовної заяви вимогам процесуального Закону, ухвалою суду від 04.08.2021 позов вирішено залишити без руху та встановити позивачеві строк на усуненення виявлених недоліків шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно вимог ухвали суду від 04.08.2021, судом отримано клопотання позивача про усунення виявлених недоліків разом із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У поданій заяві позивач посилається в тому числі на те, що в силу приписів статті 102 Податкового кодексу України та зокрема правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 17.07.2019 по справі 640/46/19 та від 14.02.2019 по справі №813/4921/17, до спірних правовідносин, зокрема щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом - має застосовуватись строк у 1095 днів, який обчислюється з дня отримання позивачем оскаржуваних ним рішень податкового органу.

Так, вирішуючи питання щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

У частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначаючи про те, що норми Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість встановлення законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків, вказує на положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, згідно яких, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Оскільки, за твердженням позивача, ним не здійснювалась процедура оскарження спірних рішень у досудовому порядку, ним наголошується на строках давності тривалістю у 1095 днів, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Однак, суд звертає увагу позивача, що предметом спору даної адміністративної справи є рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

В той же час, нормою пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.

В постанові від 24.04.2020 по справі №520/6895/19 Верховний Суд зробив висновок, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18. статті 56 Кодексу під висловом «або інше рішення контролюючого органу» розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків.

Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18.

При цьому, згідно висновків колегії суддів Верховного Суду, викладених у постаові від 20.11.2020 по справі №1.380.2019.006517 строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином зважаючи на те, що позивач в межах даного адміністративного спору оскаржує рішення відповідача, яке прийняте ним 05.02.2020, а до суду позивач звернувся із адміністративним позовом 30.07.2021, має місце пропущення позивачем встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку на звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у поданій позивачем заяві про поновлення строку на звернення до суду належного обґрунтування заявленого ним клопотання, а тому звертає його увагу на приписи частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими позивач після залишення позову без руху з підстав пропущення строку звернення, наділений правом звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій він може вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Як наслідок, з урахуванням викладеного в сукупності, з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, дотримання принципу рівності перед законом і судом, що відповідає міжнародним стандартам, зокрема частині першій статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, суд вважає за доцільне продовжити позивачеві на десять днів строк для усунення недоліків поданої заяви шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахування висновків суду наведених в даній ухвалі.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНТОР» на десять днів строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.