Справа № 360/2297/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2297/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Карча В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів № 1 та № 2 - Ахтирської Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Луганської обласної прокуратури (далі - відповідач № 1), Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач № 2), Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач № 3), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора № 12 від 19.02.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» начальника відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 ;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Луганської обласної прокуратури № 466к від 29.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29 березня 2021 року;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області або іншій рівнозначній (рівноцінній) посаді в органах прокуратури;

4) стягнути з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 29.03.2021 до моменту фактичного поновлення на роботі;

5) зобов`язати Луганську обласну прокуратуру внести в трудову книжку ОСОБА_1 зміни: визначити недійсним запис про звільнення позивача та зробити запис про його поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював в органах прокуратури на різних посадах, починаючи з 19.06.2002. За час роботи в органах прокуратури позивач зарекомендував себе сумлінним та добросовісним працівником, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно з наказом від 05.08.2019 № 17к ОСОБА_1 займав посаду начальника відділу Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області.

В 2020 році для проходження атестації позивачем подано заяву про участь у проведені атестації, що підтверджує намір та бажання позивача проходити атестацію.

На анонімне тестування 04 лютого 2021 року позивач не прибув у зв`язку з хворобою, що підтверджується лікарняним листом АДР № 026328, відповідно до якого позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01 лютого по 22 лютого 2021 року включно.

Заява про бажання пройти атестацію позивачем не відкликана.

Таким чином, встановлені обставини об`єктивно унеможливили особисту участь позивача у першому етапі атестації та перешкодили своєчасно (у триденний строк) особисто надати документ щодо поважності причин неприбуття позивача на іспит.

Позивач вважає, що неуспішне проходження атестації можливе за умови безпосередньої участі прокурора в проходженні її певних етапів, і в залежності від результатів, набраних балів, співбесіди кадровою комісією приймається відповідне рішення.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів відповідно України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755, ст. ст. 7, 9, 10 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, перейменовано без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі: юридичну особу Прокуратура Луганської області на Луганську обласну прокуратуру.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань встановлено, що останній не містить відомостей про реорганізацію чи ліквідацію юридичної особи прокуратури Луганської області (), що унеможливлює звільнення її працівників на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Фактично зміни, які зазнала прокуратура Луганської області, відбулись у найменуванні державного органу, що не є ні ліквідацією, ні реорганізацією, та не створюють скорочення штату працівників.

Не мали місця і скорочення посади, яку займав позивач, а також ліквідація підрозділу, в якому він працював станом на дату звільнення з посади.

Також позивач зазначає, що зміна назви юридичної особи за своєю суттю не є реорганізацією юридичної особи, адже до реорганізації юридичної особи віднесено виключно процедури злиття, приєднання, поділу, перетворення, які щодо прокуратури Луганської області не проводилися.

Отже, посилання відповідача в спірному наказі про звільнення на Закон України «Про прокуратуру» без зазначення конкретної підстави для звільнення породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.

Неправомірне рішення № 12 Чотирнадцята кадрова комісія винесла 19 лютого 2021 року під час того, як позивач перебував на лікарняному (стаціонарному лікуванні), що підтверджується листком непрацездатності АДР № 026328, та доводить факт неправомірного рішення Комісії.

30 березня 2021 року Наказом № 466к позивача було звільнено з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі Рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора № 12 від 19.02.2021.

З метою повної та об`єктивної оцінки та застосування відповідних наслідків комісія повинна встановлювати фактичні причини неявки для проходження атестації або одного з її етапів, визначити, чи такі причини пов`язані із: самостійним рішенням прокурора не приймати участь у такій процедурі або неявкою прокурора, обумовленою певними об`єктивними причинами (підтвердженими належними та допустимими доказами).

За наявності заяви прокурора про бажання пройти атестацію, неприбуття на певний її етап у визначений день не може бути розцінено як неуспішне проходження атестації, оскільки оцінювання прокурора не проводилось.

Тому позивач вважає, що є підстави для визнання незаконним та скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 12 від 19.02.2021 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використання комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. А наслідком цього рішення є також скасування наказу Луганської обласної прокуратури № 466к від 29 березня 2021 року про звільнення позивача з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, як похідного.

Скасування наказу про звільнення повинно відновити те становище, що існувало до його прийняття, тобто забезпечити ОСОБА_1 ті ж самі умови праці, які останній мав до звільнення, а саме: поновлення на посаді прокурора в Старобільську місцеву (окружну) прокуратуру Луганської області або іншій рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора в органах прокуратури.

Крім того, на підставі наказу № 446к від 29.03.2021 начальником Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в трудовій книжці ОСОБА_1 30.03.2021 під № 17 здійснено запис про звільнення позивача із займаної посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

У разі скасування наказу Луганської обласної прокуратури № 466л від 29.03.2021 про звільнення позивача вважає необхідним зобов`язати відповідача 1 внести відповідні зміни у трудову книжку ОСОБА_1 , а саме здійснити запис про визнання недійсним його звільнення та зробити запис про поновлення на роботі.

Також позивач вважає, що на його користь слід стягнути з Луганської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31.03.2021 і до моменту фактичного поновлення на роботі у порядку та за алгоритмом, визначеним у Порядку № 100 та Постановою № 1155, з урахуванням п. 3 Розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Ухвалою від 05.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Від Луганської обласної прокуратури 20.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач № 1 заперечує проти позову з таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» запроваджено реформування системи органів прокуратури.

За приписами п. 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разу успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Порядок проходження прокурорами атестації затверджено наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 (далі - Порядок № 221).

Позивачем у встановленому порядку було подано заяву про проходження атестації.

На виконання Закону та Порядку № 221 було затверджено графіки проходження атестації прокурорами місцевих прокуратур, які з поважних причин не брали участь в атестації, а саме 04.02.2021.

Порядком № 221 передбачено, що особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Таким чином, чотирнадцята кадрова комісія, керуючись п. 13, 17 розділу ІІ Закону № 113-ІХ, п. 11 розділу І, п. 1 розділу ІІ Порядку № 221, обґрунтовано прийняла рішення № 12 від 19.02.2021 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Щодо доводів позивача про неможливість прибуття на атестацію у зв`язку з перебуванням на лікарняному відповідач № 1 зазначає, що позивачем не надано доказів звернення з заявою про перенесення дати іспиту до кадрової комісії.

Щодо тверджень позивача про відсутність чіткої підстави звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», безпідставності застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», відповідач № 1 зазначає, що підпунктом 2 пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Згідно з п. 6 розділу V Порядку № 221 рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення прокурора відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому на період зупинення дії ст. 60 Закону України «Про прокуратуру» (до 01.09.2021) щодо порядку звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури діють норми Прикінцевих і перехідних положень Закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону, на підставі рішення чотирнадцятої кадрової комісії від 19.02.2021 № 12 наказом керівника обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29.03.2021.

Щодо посилання позивача на відсутність підстав для звільнення, а саме відсутність факту ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, відповідач зазначає, що в даному випадку юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

На підставі викладеного відповідач № 1 вважає позовні вимоги необґрунтованими, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю (том 1 арк. спр. 41-47).

Від позивача 31.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає про об`єктивну неможливість прибуття на атестацію у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а відтак просить задовольнити позов (том 1 арк. спр. 67-72).

Від Офісу Генерального прокурора 07.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач № 2 заперечує проти позову з таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ), який оприлюднено в газеті «Голос України» 24.09.2019 № 182, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Положення Закону № 113-ІХ наразі є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнавались.

Згідно з п. 7 розділу II Закону № 113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Атестація є спеціальною процедурою, що має на меті визначення здатності прокурора здійснювати повноваження в органах прокуратури України за визначеними законом критеріями.

ОСОБА_1 подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою про переведення на посаду прокурора в окружну прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Відповідач № 2 зазначає, що позивач не прибув для проходження атестації 23.10.2020 та 30.10.2020. При цьому позивачем було подано заяви про перенесення дати іспиту, а кадровою комісією приймалися рішення про перенесення дат тестування позивача.

У подальшому рішенням спільного засідання тринадцятої та чотирнадцятої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), зафіксованим у протоколі від 28.01.2021 № 1, затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (перше питання порядку денного), відповідно до якого датою проведення тестування позивача визначено 04.02.2020.

Графіки того ж дня оприлюднено на вебсайті Офісу Генерального прокурора (доступні за адресою: https://www.gp.§оу.иа/иа/пелУ8?_т=риЬ1ісаі;іоп5&_і=гес&і(1=287943&їр=590).

Отже, з 28.01.2021 ОСОБА_1 вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації, а саме про те, що для проходження першого етапу атестації він має прибути на АДРЕСА_1 , реєстрація розпочнеться о 8-00 04.01.2021.

З листка непрацездатності серії АДО № 026328, копію якого додано до позовної заяви, вбачається, що він є первинним, позивач перебував на стаціонарі з 01.02.2021.

Відповідач зауважує, що позивач був обізнаний з можливістю та порядком перенесення дати тестування на інший день. Цей факт є безспірним, оскільки ОСОБА_1 неодноразово звертався до кадрових комісій з цих питань і усі його заяви були задоволені.

Проте, у визначений день, час та місце складання іспиту ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив та заяву про перенесення дати іспиту до кадрової комісії цього разу не надав. Ці обставини підтверджуються протоколом засідання чотирнадцятої кадрової комісії від 04.02.2021 № 1, відповідно до якого зафіксовано неявку позивача 04.02.2021 на іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (третє питання порядку денного, додаток 3 до протоколу).

Враховуючі вказані обставини, чотирнадцятою кадровою комісією відповідно до протоколу № 3 від 19.02.2021 одноголосно прийнято рішення про неуспішне проходження атестації позивачем (третє питання порядку денного). Протокол підписаний усіма членами кадрової комісії.

Відповідач № 2 зазначає, що рішення чотирнадцятої кадрової комісії від 19.02.2021 № 12 прийнято уповноваженим органом та на підставі та у спосіб, визначених вказаними нормами Закону № 113-ІХ та Порядку № 221.

На думку відповідача, звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не належать до задоволення (том 1 арк. спр. 75-91).

На вказаний відзив позивач також надав відповідь, в якій наполягає на неможливості прибуття на тестування у зв`язку з перебуванням на лікуванні та просив задовольнити позов (том 2 арк. спр. 1-8).

Від відповідача № 3 відзив до суду не надійшов.

Ухвалою суду від 24.06.2021 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 24.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що у період з 01.02.2021 по 22.02.2021 він перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим не мав можливості подати клопотання до атестаційної комісії про перенесення тестування.

Представник відповідачів № 1 та № 2 у судовому засіданні заперечував проти позову, надав суду пояснення, аналогічні викладеному у відзивах.

Представник відповідача № 3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неприбуття суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідачів № 1 та № 2, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 19 червня 2002 року працював в органах прокуратури, у тому числі з 05 серпня 2019 року на посаді начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, що підтверджено копіями паспорта на ім`я позивача, картки фізичної особи - платника податків трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (том 1 арк. спр. 18-19, 20, 22-23).

Позивачем 04.10.2019 подано заяву на ім`я Генерального прокурора про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію (том 1 арк. спр. 135).

Відповідно до протоколу спільного засідання першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.10.2020 № 1 одноголосно ухвалено рішення про затвердження графіків складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (перше питання порядку денного), відповідно до якого датою проведення тестування позивача визначено 23.10.2020 (том 1 арк. спр. 141-152).

Цей графік оприлюднено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора (https://www.gp.gov.ua/ua/news?_m=publications&_t=rec&id=281790&fp=l 060).

У цьому ж протоколі (друге питання порядку денного) зафіксовано, що спільним засіданням затверджено графік відповідальних кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). Зокрема, визначено, що за тестування прокурорів, які згідно з графіком проходитимуть його 23, 26 та 27 жовтня 2020 року, відповідальною є перша кадрова комісія.

Відповідне оголошення оприлюднено 09.10.2020 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (загальнодоступне за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/news?_m=publications&_t=:rec&id=281813&fp=l 050).

Відповідно до протоколу засідання першої кадрової комісії від 22.10.2020 № 5 (друге питання порядку денного), комісією розглянуті заяви прокурорів, у тому числі ОСОБА_1 , щодо перенесення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку із хворобою. Комісією одноголосно вирішено визнати поважною причину неявки позивача, перенести дату складання іспиту на 30.10.2020, а у разі відсутності технічної можливості - на невизначену дату (том 1 арк. спр. 153-156).

У протоколі першої кадрової комісії від 23.10.2020 № 6 (третє питання порядку денного) зафіксовано список осіб, які не з`явились 23.10.2020 на іспит першого етапу атестації (додаток 3 до протоколу), позивач зазначений у ньому під номером 36 (том 1 арк. спр. 157-168).

Протоколом спільного засідання першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 05.11.2020 № 3 одноголосно ухвалено рішення про затвердження графіку складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора на 10.11.2020 (перше питання порядку денного). Позивача включено до групи 2 під № 27, час проходження іспиту з 11-10 до 13-50 (том 1 арк. спр. 169-181).

Відповідно до другого питання денного вказаного протоколу відповідальною комісією визначена четверта кадрова комісія. Оголошення оприлюднено на вебсайті Офісу Генерального прокурора (загальнодоступне за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/news?_rn=publications&_t=rec&id=283249&fp=930).

Четвертою кадровою комісію у протоколі засідання від 10.11.2020 № 9 зафіксовано неявку ОСОБА_1 на іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (четверте питання порядку денного, № 68 у додатку 3 до вказаного протоколу) (том 1 арк. спр. 182-191).

Крім того, комісією за результатами розгляду заяви одноголосно прийнято рішення про перенесення дати тестування ОСОБА_1 (№ 39, шосте питання порядку денного протоколу від 10.11.2020 № 9).

У подальшому, рішенням спільного засідання тринадцятої та чотирнадцятої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), зафіксованим у протоколі від 28.01.2021 № 1, затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (перше питання порядку денного), відповідно до якого датою проведення тестування позивача визначено 04.02.2020. позивача включено до групи № 1 під № 3, час проходження іспиту з 08-00 до 10-15, адреса проведення тестування: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81Б (том 1 арк. спр. 192-201).

Графіки того ж дня оприлюднено на вебсайті Офісу Генерального прокурора (доступні за адресою: https://www.gp.§оу.иа/иа/пелУ8?_т=риЬ1ісаі;іоп5&_і=гес&і(1=287943&їр=590).

Отже, з 28.01.2021 ОСОБА_1 вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації, час та місце його проведення.

З листка непрацездатності серії АДО № 026328, копію якого додано до позовної заяви, слідує, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01.02.2021 по 22.02.2021 (том 1 арк. спр. 17).

У визначений день, час та місце складання іспиту ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив та заяву про перенесення дати іспиту до кадрової комісії не надав, що не заперечується позивачем.

Ці обставини також підтверджуються протоколом засідання чотирнадцятої кадрової комісії від 04.02.2021 № 1, відповідно до якого зафіксовано неявку позивача 04.02.2021 на іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (третє питання порядку денного, додаток 3 до протоколу) (том 1 арк. спр. 202-213).

Згідно з цим протоколом (п`яте питання порядку денного) кадровою комісією розглянуті заяви прокурорів про перенесення тестування на іншу дату у зв`язку із перебуванням на лікарняному. Заява позивача серед них відсутня.

Чотирнадцятою кадровою комісією відповідно до протоколу № 3 від 19.02.2021 одноголосно прийнято рішення про неуспішне проходження атестації позивачем (третє питання порядку денного) (том 1 арк. спр. 214-218).

Зазначене реалізовано шляхом складання чотирнадцятою кадровою комісією рішення від 19.02.2021 № 12 про неуспішне складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора Михайлюком А.Г. (том 1 арк. спр. 219). Рішення підписано усіма членами кадрової комісії.

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466к на підставі статті 11 Закону України «Про прокуратуру», підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.03.2021 у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, та прийняттям кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором місцевої прокуратури у зв`язку з неявкою (том 1 арк. спр. 21).

Віршуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і діяльність прокуратури.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Частиною п`ятою статті 51 цього Закону визначено, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

25.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-IX (далі - Закон № 113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Відповідно до пункту 6 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

За приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

У пунктах 10-14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка:

1) професійної компетентності прокурора;

2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

На виконання вимог Закону № 113-IX наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221).

За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу 1 Порядку № 221, атестація прокурорів - це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Атестація включає в себе три етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання (пункт 6 Порядку № 221).

Згідно з пунктом 8 Розділу І Порядку № 221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 221 визначено, що особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.

У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.

У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством (пункт 6 розділу V Порядку № 221).

З наведених норм слідує, що процедура проходження атестації детально регламентована. Необхідною умовою для переведення прокурора до відповідної прокуратури (зокрема, й окружної) є попереднє проведення атестації прокурорів, формування списку осіб, які успішно пройшли таку атестацію.

Як установлено судом, вимоги щодо подання заяви про намір пройти атестацію позивачем дотримано, оскільки ним подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів.

Крім того, судом враховується те, що позивачем надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (відповідно до вимог п.п. 2 п. 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону). Така згода є усвідомленням наслідків неуспішного проходження атестації.

Першим етапом атестації є складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Судом установлено, що позивач для складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора у визначені графіком дату та час не з`явився, заяву про перенесення тестування до кадрової комісії не надав.

Позивач обґрунтовує неможливість надання заяви про перенесення тестування перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Суд зазначає, що Порядок № 221 уможливлює неявку на складання іспиту прокурора у виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (абзац 3 пункту 11 розділу І Порядку № 221), однак ОСОБА_1 таким правом не скористався, що не спростовується ним у позові.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що через обмеження у пересуванні лікарнею, запроваджені на період пандемії, він був позбавлений можливості направити відповідне клопотання про перенесення дати іспиту, оскільки такі доводи позивача не ґрунтуються на жодних доказах. Також позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що він був позбавлений можливості подати таку заяву внаслідок тяжкого стану здоров`я.

За таких обставин суд вважає, що кадровою комісією обґрунтовано прийнято рішення від 19.02.2021 № 12 про неуспішне проходження позивачем атестації.

А тому, враховуючи вищезазначене, дійшов висновку, що, ухвалюючи оскаржене рішення від 19.02.2021 № 12 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою», яким ОСОБА_1 визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію, Чотирнадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з дотриманням принципів пропорційності та законності.

Суд також зауважує, що положення Закону № 113-IX на день їх виконання відповідачами та прийняття оскаржених рішень були чинними, неконституційними у встановленому законом порядку не визнавались. Так само були чинними і положення Порядку № 221.

Тому правові підстави для їх незастосування відповідачами були відсутні.

Щодо наказу Луганської обласної прокуратури від 29.03.2021 № 466к про звільнення позивача, прийнятого на підставі рішення кадрової комісії, суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Підпунктом 2 пункту 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови настання однієї із наступних підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

Зазначені норми Закону є спеціальними по відношенню до інших нормативно-правових актів, мають імперативний характер та підлягають безумовному виконанню уповноваженими органами та їх посадовими особами.

Так, зокрема, згідно з пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Частиною п`ятою 5 статті 51 зазначеного Закону визначено, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини 1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, переважного права на залишення на роботі, переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

За таких обставин суд звертає увагу на неможливість застосування до даних правовідносин загальних засад трудового законодавства, оскільки питання, пов`язані з проходженням прокурорами публічної служби та звільнення з підстав, що оспорюються в даному позові, врегульовані спеціальними законодавчими актами. Загальні засади трудового законодавства підлягають застосуванню виключно у разі не врегулювання відносин спеціальним законом.

Доводи позивача про незаконність його звільнення у зв`язку з відсутністю ліквідації, реорганізації органу прокуратури або скорочення кількості прокурорів, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації.

На юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах положення цього Кодексу поширюються, якщо інше не встановлено законом (стаття 82 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 81 ЦК України порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом. Органи прокуратури відносяться до юридичних осіб публічного права.

Статтею 4 Закону № 1697-VІІ зазначено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ звільнення прокурорів за пунктом 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VІІ здійснюється за умови настання однієї з підстав, передбачених п.п. 1-4 п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ. При цьому такої умови, як прийняття уповноваженими органами чи особами рішень про ліквідацію чи реорганізацію органу прокуратури, скорочення кількості прокурорів, вказаним пунктом не передбачено.

Підставу звільнення в наказі сформульовано у відповідності до пункту 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ.

До набрання чинності Законом № 113-ІХ у частині третій статті 16 Закону № 1697-VІІ було вказано, що повноваження прокурора на посаді «можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом».

Після набрання чинності Законом № 113-ІХ займенник «цим» було вилучено з тексту норми, чим відбулося скасування заборони на передбачення підстав та порядку звільнення прокурорів в інших законах, окрім Закону № 1697-VІІ. Отже, порядок звільнення прокурорів, який було передбачено в п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, відповідає положенням Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, чітко визначеним нормою закону юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», у даному випадку є не завершення процесу ліквідації чи реорганізації органу прокуратури чи завершення процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а виключно настання події - рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

Як установлено судом, позивача було звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VІІ в порядку, передбаченому пунктом 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, тобто, у зв`язку з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження ним атестації.

Як уже було зазначено, для звільнення в цьому порядку важливим є не юридичний факт ліквідації, реорганізації органу прокуратури чи скорочення кількості прокурорів, а один з юридичних фактів, передбачених у пункті 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ.

При цьому вказана норма (пункт 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ) сформульована чітко, однозначно та не допускає множинності тлумачення щодо правових наслідків для прокурорів, які не пройдуть атестацію, передбачену пунктами 7-18 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ.

Враховуючи, що позивач має вищу юридичну освіту та значний стаж роботи у галузі права, що дозволяв йому тривалий час займати посаду прокурора, вона міг і був зобов`язаний усвідомлювати зміст та значення правових норм закону, які регулюють його статус та покладають на нього, як на прокурора, додаткові обов`язки.

В контексті викладеного суд зауважує, що зміст юридичної визначеності повною мірою викладено у документі «Мірило правовладдя», підготованому Європейською комісією «За демократію через право» (Венеційська комісія) у 2016 році. Зокрема, серед принципів, які становлять зміст юридичної визначеності, там вказані: 1) доступність законодавства, 2) доступність судових рішень, 3) передбачуваність актів права, 4) сталість і послідовність приписів права, 5) легітимні очікування, 6) унеможливлення зворотної дії.

При цьому слід враховувати те, що Конституційний Суд України у рішенні від 08 липня 2003 року №15-рп/2003 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців» (справа про атестацію державних службовців) зазначив, що атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Вона передбачена частиною шостою статті 96 Кодексу законів про працю України, положення якого поширюються і на державних службовців з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу». Згідно з цією нормою атестацію можуть проводити власник або уповноважений ним орган. Такими органами відповідно до законодавства України є, зокрема, всі органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Атестація окремих категорій державних службовців передбачена й іншими законами України, зокрема й Законом України «Про прокуратуру».

Тобто запровадження Законом № 113-IX атестації прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур, як однієї з умов для їх переведення в Офіс Генерального прокурора, до обласних прокуратур, окружних прокуратур, пов`язане в тому числі із створенням передумови для побудови системи прокуратури, кадровим перезавантаженням органів прокуратури та способом перевірки та оцінки кваліфікацій чинних прокурорів на відповідність їх посадам прокурора в таких органах. Така атестація визначена законодавцем та відбувалась у спосіб і порядок, який є діючим і стосується усіх прокурорів, які виявили намір пройти атестацію, а тому не може вважатись протиправною чи такою, що носить дискримінаційний характер по відношенню до позивача.

До того ж, як було відзначено вище, слід врахувати, що позивач, подаючи 04 жовтня 2019 року заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування. Тобто, позивач розумів наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення із підстав, передбачених Законом № 113-IX. В іншому випадку, позивач мав повне право відмовитись від проведення такої атестації та не подавати відповідної заяви чи окремо оскаржувати відповідний Порядок проходження прокурорами атестації, чого останнім зроблено не було.

Слід зазначити, що законодавець, ввівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, вказав, які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю.

Відповідно, неявка позивача для складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та неподання ним при цьому заяви про перенесення тестування у встановлений Порядком № 221 спосіб, є безумовною правовою підставою для прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Отже, за наявності рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора від 19.02.2021 № 12 про неуспішне проходження позивачем атестації, керівником Луганської обласної прокуратури на підставі вищезазначеної норми Закону № 113-IX прийнято наказ від 29 березня 2021 року № 466к про звільнення позивача з посади начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

З урахуванням того, що звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» прямо передбачене підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX та пов`язано, зокрема, з наявністю рішення кадрової комісії від 19.02.2021 № 12 про неуспішне проходження атестації прокурором, безпідставними є доводи позивача, що фактично не мали місце ані ліквідація, ані реорганізація органу прокуратури, ані скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, про що судом зазначається вище.

При цьому слід зазначити, що запровадження законодавцем такого механізму реформування органів прокуратури України, дійсно, певною мірою є втручанням у приватне життя особи прокурора у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в аспекті умов проходження публічної служби (професійної діяльності). Однак, таке втручання у даному конкретному випадку прямо передбачено законом і переслідує абсолютно легітимну ціль відновлення довіри суспільства до функціонування органів прокуратури України. Міра втручання з боку держави у сферу приватного життя особи в аспекті професійної діяльності у даному випадку є повністю співставною із ступенем втручання держави з аналогічною метою у діяльність особи на посаді професійного судді, що було визнано і законним, і конституційним згідно з висновком Конституційного Суду України від 20 січня 2016 року №1-в/2016.

При цьому відсутні підстави для висновку про незабезпечення балансу між публічним інтересом суспільства на формування корпусу прокурорів системи органів прокуратури України та приватним інтересом заявника на продовження служби в органах прокуратури, оминаючи процедуру атестації.

Тому у спірних правовідносинах позивач знаходився у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, не міг не усвідомлювати юридичних наслідків непроходження одного з етапів атестації, з правилами якої він погодився, подавши заяву 04 жовтня 2019 року.

За таких обставин наказ Луганської обласної прокуратури від 29 березня 2021 року № 466кк прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та зобов`язання внести в трудову книжку зміни є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача з займаної посади, підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідачі як суб`єкти владних повноважень, на яких частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довели суду правомірність оскаржених рішення та наказу, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судовий збір у сумі 908,00 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду за вимогу щодо зобов`язання відповідача внести до трудової книжки зміни, позивачеві не відшкодовується у зв`язку з відмовою в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2021 року.

Суддя І.О. Свергун