Справа № 817/3259/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 817/3259/15 пров. № А/857/12302/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.

за участі секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року (суддя Борискін С.А., м. Рівне, повне судове рішення складено 17 березня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у листопаді 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просив: визнати протиправними дії при проведенні перевірки з 24.06.2015 по 08.07.2015, результати якої відображені в акті документальної планової виїзної перевірки від 22.07.2015 №313/17-; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 22.07.2015 №Ф-, в якій зазначена недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що отримавши 09.06.2015 наказ про проведення перевірки представник позивача, ОСОБА_2 своїм листом повідомила податковий орган, що ФОП ОСОБА_1 з 01.06.2015 по 31.08.2015 працював на території Польщі, а вона як представник позивача не наділена повноваженнями надавати документи та бути присутньою під час проведення документальної планової перевірки. Крім того, всупереч вимог ст.81 ПК України ні позивачу, ні його представнику не було вручено направлення на проведення перевірки, тому уповноважені особи податкового органу не вправі були приступати до перевірки. Також вказана перевірка здійснювалася поза строками, передбаченими у плані-графіку податкового органу, та не за місцезнаходженням платника податків. Таким чином, враховуючи те, що дії відповідача щодо проведення документальної перевірки є протиправними, тому вимога, складена за її наслідками, є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №817/3259/15 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2015 №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що перевірка позивача була проведена в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством. Суд першої інстанції не врахував, що оскільки позивач недобросовісно ухилявся від отримання направлення на проведення перевірки та службових посвідчень, тому податковий орган мав право приступити до проведення документальної планової виїзної перевірки, незважаючи на фактичне невручення платнику податків копій необхідних документів. Крім того, під час проведення такої перевірки працівники податкового органу неодноразово зверталися до представника (довіреної особи) позивача із запитами про надання письмових пояснень та документів, що стосуються господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014. Однак, враховуючи відсутність відповіді на такі запити, валові витрати позивача були сформовані на підставі наявної у податкового органу інформації. При цьому в основу прийняття вимоги стали висновки про непідтвердження в ході перевірки задекларованої позивачем суми витрат первинними документами, що обґрунтовують зв`язок цих витрат з господарською діяльністю позивача, що призвело до заниження позивачем витрат за 2014 рік на суму 2083426,87 грн., та як наслідок, заниження на вказану суму загального оподатковуваного доходу та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 81158,57 грн. Крім того, безпідставними є покликання позивача на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі №817/1923/15 про застосування арешту коштів, оскільки судом відмовлено Здолбунівській ОДПІ в задоволенні позову з формальних підстав, зокрема, у зв`язку з складанням працівниками Здолбунівської ОДПІ актів про неможливість вручення направлення на проведення перевірки, а не акта про відмову від проведення перевірки. Тому вказане судове рішення жодним чином не стосується розгляду даної справи.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 28.05.2015 згідно з планом-графіком проведення планових документальних перевірок на 2 квартал 2015 року Здолбунівською ОДПІ видано наказ №110 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки СГ ОСОБА_1 ", зокрема, щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 , з 08.06.2015 терміном 10 робочих днів (т.1 а.с.18).

10.06.2015 ОСОБА_2 направила на адресу податкового органу лист, в якому повідомила, що ОСОБА_1 в період з 01.06.2015 по 31.08.2015 працюватиме на території Польщі, а згідно з наданою їй довіреністю вона не уповноважена щодо надання документів та особистої присутності при проведенні контролюючими органами документальних перевірок, а тому проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 в цей період є неможливим (т.1 а.с.19).

08.06.2015 та 12.06.2015 працівниками Здолбунівської ОДПІ складено акти №39/17-07-17 та №40/17-07-17 про неможливість вручення направлення на перевірку (т.1 а.с.81,82).

У період з 24.06.2015 по 08.07.2015 посадовими особами відповідача проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 22.07.2015 №313/17- "Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 , ін. код НОМЕР_1 , щодо своєчасності та достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 р. та обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 р." (т.1 а.с.22-35; т.4 а.с.53-81, 99-112; далі Акт перевірки).

На підставі акта перевірки фіскальним органом сформовані податкові повідомлення-рішення: від 06.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 527826,57 коп., у тому числі за основним платежем 351544,38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176282,19 грн.; від 06.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 552080,00 грн., у тому числі: за основним платежем 368053,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 184027,00 грн.; від 07.08.2015 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 40116,00 грн.; від 07.08.2015 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 43857,00 грн.; від 26.10.2015 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 10964,00 грн.; від 26.10.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 45279,00 грн., у тому числі: за основним платежем 30186,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 15093,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення, так як і дії контролюючого органу щодо проведення планової документальної виїзної перевірки, були предметом судового оскарження в межах адміністративної справи №817/3431/15.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №817/3431/15, яке набрало законної сили 07.10.2020, адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень задоволено повністю. Визнано протиправними дії Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області правонаступник Головне управління ДПС у Рівненській області щодо проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у період з 24.06.2015 по 08.07.2015, за результатами якої складений акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 , ін. код НОМЕР_1 , щодо своєчасності та достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року" від 22 липня 2015 року №313/17-. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, №; від 07.08.2015 №, №; від 26.10.2015 №, №. (т.5 а.с.65-71).

Також судом встановлено, що на підставі отриманих під час перевірки висновків, податковим органом також прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 22.07.2015 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн., яка є предметом судового розгляду в межах даної адміністративної справи ( т.1 а.с.20).

Склад правопорушення покладеного в основу прийняття такої вимоги полягає у не підтвердженні в ході перевірки задекларованої позивачем суми витрат первинними документами, що підтверджують зв`язок цих витрат з господарською діяльністю позивача, що призвело до заниження позивачем витрат за 2014 рік на суму 2083426,87 грн., та, як наслідок, заниження на вказану суму загального оподатковуваного доходу та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 81158,57 грн.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 22.07.2015 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправними дії податкового органу при проведенні перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з 24.06.2015 по 08.07.2015, результати якої відображені в акті документальної планової виїзної перевірки від 22.07.2015, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2015 №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2016, прийнято нову постанову, якою відмовлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 у справі №817/3259/15 скасовано. Направлено справу №817/3259/15 на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 22.12.2018 адміністративну справу №817/3259/15 прийнято до провадження Рівненським окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 17.03.2021 провадження в адміністративній справі №817/3259/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області правонаступник Головне управління ДПС у Рівненській області, при проведенні перевірки з 24.06.2015 по 08.07.2015, результати якої відображені в акті документальної планової виїзної перевірки від 22.07.2015 №313/17- - закрито.

Задовольняючи адміністративний позов за результатами нового судового розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду від 27.02.2020 у справі №817/3431/15, яке набрало законної сили, встановлено протиправність проведення документальної планової виїзної перевірки позивача та скасовано оскаржувані в межах такої справи податкові повідомлення-рішення, зокрема, і податкове повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 22.07.2015 №Ф-, яка прийнята на підставі податкового повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, підлягає скасуванню як протиправна.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2014 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) передбачено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч.11 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Частиною 4 ст.25 Закону №2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Зі змісту акта перевірки видно, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок, встановлено, що відповідно до п.164.3 ст.164, п.167.1 ст. 167.1, п.177.1, п.177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України на підставі порушень, наведених в п.2.1.2 (визначення загального оподаткованого доходу, документально підтверджених витрат, пов`язаних з діяльністю, чистого оподаткованого доходу), даного акта перевірки донарахована за результатами перевірки сума чистого доходу за 2014 рік становить 2097676,87 грн. (а саме: сума, не включена до чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок, становить 2097676,87 грн., так як перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено завищення валових витрат за 2014р. на 2097676,87 грн.).

Також судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №817/3431/15, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області правонаступник Головне управління ДПС у Рівненській області щодо проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у період з 24 червня 2015 року по 08 липня 2015 року, за результатами якої складений акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 , ін. код НОМЕР_1 , щодо своєчасності та достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 р. та обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 р." від 22 липня 2015 року №313/17-. Визнано протиправними і скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 527826,57 коп., у тому числі за основним платежем 351544,38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176282,19 грн.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пп.75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За правилами п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до п.77.4 ст.77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Аналіз вказаної правової норми передбачає два способи повідомлення особи про проведення перевірки: (1) вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки; (2) надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Як встановлено судом, згідно з наказом №110 планова перевірка позивача призначена терміном на 10 робочих днів з 08.06.2015.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №817/3431/15, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем не надано суду жодного доказу надіслання платнику податків копії наказу №110 та повідомлення про проведення перевірки із зазначенням дати початку такої перевірки; не надано доказів вручення такого листа платнику податків; не доведено факту ухилення платника податків від отримання направлення на перевірку 08.06.2015 та 12.06.2015 згідно актів; не надано доказів щодо зміни термінів проведення планової перевірки з 08.06.2015 на 24.06.2015; не надано доказів надіслання документів на адресу платника податків щодо зміни термінів проведення перевірки; не надано доказів внесення змін до наказу №110 щодо строків проведення перевірки, зокрема, наказу №188 від 08.07.2015; не надано суду доказів надіслання позивачу такого документа; не надано доказів того, що представником позивача у спірних відносинах могла бути його дружина ОСОБА_2 в частині здійснення підприємницької діяльності позивача та можливості доступу до первинних документів.

Також суд зазначив, що доводи відповідача базуються виключно на інформації, зазначеній у певних листах, проте такі докази не є належними та допустимими.

Вказаним рішенням суду визнано протиправними дії контролюючого органу щодо проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у період з 24.06.2015 по 08.07.2015 з продовженням терміну на п`ять робочих днів.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984 (далі Порядок №984) (втратив чинності 17.11.2015).

Метою зазначеного порядку слугувало його застосування посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - юридичними особами (резидентами і нерезидентами) та їх відокремленими підрозділами.

Згідно з пунктом 3 Розділу І "Основні терміни та вимоги щодо оформлення документальних перевірок" Порядку №984 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 7 Розділу IV "Підписання акта (довідки) документальної перевірки, порядок його (її) реєстрації та зберігання" Порядку №984, за результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень посадових осіб платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки, у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

Отже, у Порядку №984 чітко вказано, що акт, являється передумовою прийняття податкового повідомлення-рішення та є носієм доказової інформації про виявленні порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі Акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Документальна перевірка вимагає дослідження первинних документів. Порушення способу проведення перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, в тому числі, документальних планових виїзних, є належною для прийняття наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб та строк до її початку.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №817/3431/15, яке набрало законної сили, встановлено протиправність проведення документальної планової виїзної перевірки позивача та скасовано оскаржувані в межах такої справи податкові повідомлення-рішення, зокрема і податкове повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 22.07.2015 №Ф-, яка прийнята на підставі податкового повідомлення-рішення від 06.08.2015 №, підлягає скасуванню як протиправна.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі № 817/3259/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року