Справа № 200/8973/21
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 р. Справа№200/8973/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №2315 від 05.02.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на підземних роботах з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ Шахтобудмонтажне управління № 1 гірничомонтажником підземним 4 розряду, з дати первинного звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.02.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періоду роботи з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ Шахтобудмонтажне управління № 1 гірничомонтажником підземним 4 розряду. Оскаржуване рішення містить посилання

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатом звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії від 01.02.2021, відповідачем 05.02.2021 ухвалене рішення №2315, яким у призначені пенсії за віком на пільгових відмовлено, в обґрунтування відмови вказана недостатність пільгового стажу на підземних роботах, з причин неврахування періоду трудової діяльності з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» гірничомонтажником підземним 4 розряду. Оскаржуване рішення містить посилання на те, що у випадку надання довідки у тримісячний термін рішення про відмову буде переглянуто, при цьому строк визначено до 30.04.2021. Всупереч вищевказаному оскаржуване рішення відповідач не переглянув, чим змусив звертатись до органу пенсійного фонду із повторною заявою від 29.03.2021 на підставі якої позивачу пенсія призначена з 29.03.2021. На думку позивача відповідач повинен був призначити пенсію з моменту первинного звернення, тобто згідно із заявою, яка подана 01.02.2021.

Ухвалою суду від 23.07.2021 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем у встановлений судом строк подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування незгоди відповідачем зазначено наступне. 01.02.2021 позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням від 05.02.2021 позивачу відмовлено у зв`язку із недостатністю необхідної кількості пільгового стажу, період трудової діяльності позивача з 11.10.2004 по 02.12.2004 не зараховано через не надання довідки на підтвердження пільгового стажу. 23.03.2021 позивач вдруге звернувся із заявою про призначення пенсії. Рішенням управління пенсія позивачу призначена на підставі вищевказаної заяви.

Відповідач наголошує про безпідставність заяви позивача в частині вимоги про зобов`язання повторно розглянути заяву, подану ОСОБА_1 01.02.2021, із зарахуванням спірного періоду трудової діяльності в обґрунтування чого зазначає наступне.

Трудова книжка позивача не містить відомостей про те, що у спірний період останній працював повний робочий день у шахті, довідки на підтвердження пільгового характеру роботи позивачем не надані. З огляду на викладене відповідач вважає відмову управління у призначенні пенсії, за заявою позивача від 01.02.2021, правомірною, з огляду на що просить суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали адміністративного позову судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 01.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі за текстом Закон № 1058)

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.02.2021 №2315 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, підставою для відмови визначена недостатність пільгового стажу роботи. При цьому відповідачем вказано про не зарахування періоду трудової діяльності позивача з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» через відсутність у трудовій книжці відомостей про повний робочий день у шахті та не надання довідок на підтвердження пільгового характеру роботи у спірний період.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 31.03.2021 №2315 за результатом розгляду заяви позивача від 29.03.2021 із поміткою - до призначення у зв`язку із наданням додаткових документів позивачу, позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Підставою для відмови вказана неможливість провести перерахунок пенсії, оскільки заявник не пенсіонером. В призначенні пенсії за заявою від 29.03.2021 відмовлено. Також вказане рішення містить посилання, що позивачу рекомендовано повторно звернутися із заявою про призначення пенсії.

29.03.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Пенсію позивачу призначено за результатом заяви повторно поданої заяви (29.03.2021).

Вищевказані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного спірним питанням є відмовне рішення відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах через неможливість надання позивачем довідок на підтвердження пільгового характеру роботи, що стало підставою для не зарахування спірного періоду трудової діяльності позивача та недостатністю кількості пільгового стажу, що визначений законом для набуття права для призначення пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі за текстом Закон № 1058).

Відповідно статті 5 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 ( в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова N 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови N 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року N 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм чинного законодавства, яким врегульовуються питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За загальним правилом, визначеним в пункті 3 Порядку №637 для підтвердження трудового стажу можуть прийматися дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та інші документи.

За вказівкою пункту 20 Порядку у разі знаходження підприємства, установи, організації або їх правонаступників на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області пільговий страховий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить наступні записи про роботу позивача щодо спірного періоду: ВАТ «Шахтобудмотажне управління» №1: 11.10.2004 прийнятий гірничомонтажником підземним 4 розряду (запис №25); 02.12.2004 звільнений за власним бажанням (запис № 26).

Суд вважає необґрунтованими визначені відповідачем в рішенні про відмову в призначенні пенсії підстави неврахування наведених періодів роботи у складі пільгового стажу, зокрема, необхідність надання пільгових довідок, оскільки відомості про роботу та про атестацію робочих місць наявні в трудовій книжці позивача та Індивідуальних відомостях форми ОК 5, які виходячи зі змісту положень Порядку 637, є належним доказом зайнятості на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача на підприємстві ВАТ «Шахтобудмотажне управління» №1 з 11.10.2004 по 02.12.2004 з підстав ненадання пільгової довідки.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що наявні у справі докази підтверджують обставини, з якими пов`язане виникнення у позивача права на зарахування його пільгового стажу за період з 11.10.2004 по 02.12.2004 з моменту звернення до відповідача із заявою від 01.02.2021.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Разом із тим суд зазначає, що вимога адміністративного позову в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на підземних роботах з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ Шахтобудмонтажне управління № 1 гірничомонтажником підземним 4 розряду, з дати первинного звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.02.2021 охоплюється задоволенням позову шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 01.02.2021 зарахувавши спірний період до пільгового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., які підлягають присудженню на користь останнього.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №2315 від 05.02.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 11.10.2004 по 02.12.2004 на ВАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» гірничомонтажником підземним 4 розряду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, 84122, ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження. Повний текст рішення складено та підписано 20 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов