Справа № 200/9877/20-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 200/9877/20-а

адміністративне провадження № К/9901/30108/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 200/9877/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000013/2 від 21 квітня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA700050/2020/00018 від 21 квітня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 22 червня 2021 року вперше від скаржника надійшла касаційна скарга, яку ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2021 року повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки скаржник у касаційній скарзі не зазначає про наявність підстав касаційного оскарження судових рішень, які передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Разом з тим, у вказаній ухвалі вказано, що скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає про застосування судами норми права без урахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 806/36/15, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/3763/15-а, від 17 грудня 2019 року у справі № 826/5560/16, від 20 вересня 2019 року у справі № 826/23039/15, від 05 лютого 2019 року у справі № 826/1494/16, від 06 листопада 2019 року у справі № 804/5959/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 825/3799/15-а та від 10 квітня 2020 року у справі № 822/2806/15.

Суд касаційної інстанції у вищевказаній ухвалі зазначив, що суд першої та апеляційної інстанції, дослідивши надані сторонами докази, погодився з доводами позивача про їх достатність для визначення ціни товару за ціною договору.

Так, предметом спору у справах зазначених скаржником було:

- № 806/36/15, ввезення на митну територію України поліпропіленової кругової (трубчастої) фалдованої тканини із стрічкових ниток, ширина у складеному вигляді 125 см білого кольору щільністю тканини 90 г/м кв. в кількості 72500 м п., 181250 м кв.; 128 см білого кольору щільністю тканини 95 г/м кв. в кількості 36800 м п. 21782,5 м кв;

- № 804/5959/16, ввезення на митну територію України товару, а саме: кормову добавку ALIMET BULK (аналог DL метіоніну гидрокси 88%);

-№ 822/2806/15, ввезення на митну територію України товару, а саме: поліамід Ультрамід В36 неокрашений, поліамід Ультрамід B36 LD неокрашений;

Розглянуті Верховним Судом правовідносини у наведених скаржником справах, є подібними правовідносинами, але з різними фактичними обставинами, відтак не свідчать про неоднакове застосування норм матеріального права, та відповідно наявність підстав касаційного оскарження.

Окрім того, постанови Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 825/3763/15-а, від 17 грудня 2019 року у справі № 826/5560/16, від 20 вересня 2019 року у справі № 826/23039/15, від 05 лютого 2019 року у справі № 826/1494/16 та від 14 листопада 2019 року у справі № 825/3799/15-а, також не може бути врахована в обґрунтування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки даним рішенням справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, правовий висновок Верховним Судом не сформовано.

Разом з тим, Верховний Суд роз`яснював скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

10 серпня 2021 року до Верховного Суду повторно подано касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 200/9877/20-а, у якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Під час перевірки вдруге зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України судом установлено, що вона є ідентичною (підтверджується інформацією, що міститься в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду") тій касаційній скарзі, яка була повернута вищезазначеною ухвалою Верховного Суду, змістовно обґрунтування касаційної скарги абсолютно не змінилося.

Аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вдруге касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас Верховний Суд в своїй ухвалі про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Також, скаржник посилається на ті самі постанови Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 806/36/15, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/3763/15-а, від 17 грудня 2019 року у справі № 826/5560/16, від 20 вересня 2019 року у справі № 826/23039/15, від 05 лютого 2019 року у справі № 826/1494/16, від 06 листопада 2019 року у справі № 804/5959/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 825/3799/15-а та від 10 квітня 2020 року у справі № 822/2806/15, посилання на які судом вже визнано таким, що не доводить застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, в тому числі які викладені у цій постанові.

У зазначених постановах висновок Верховного Суду, на який посилається відповідач, стосується оцінки доказів та встановлення обставин. Відповідач не зазначає, у чому полягає не врахування судами цих висновків Верховного Суду, а лише наводить окремі тези цих постанов та зазначає обставини справи.

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити, висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обґрунтувати подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин визначається, зокрема, суб`єктним складом учасників відносин, об`єктом та предметом правового регулювання, а також умовами застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Натомість, скаржник не зазначає в чому саме судові рішення у цій справі суперечать висновкам Верховного Суду, які наведені у зазначених постановах, не зазначає і того, в чому вбачається подібність правовідносин.

Таким чином, звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які вказав Верховний Суд в ухвалі від 12 липня 2021 року, касаційна скарга повністю дублює зміст тієї, яка вже була повернута судом як така, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду вже надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав, натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником, у зв`язку з чим подана касаційна скарга підлягає поверненню.

Згідно пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржнику, що не перешкоджає йому реалізувати своє право звернутися із касаційною скаргою повторно.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статті 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 200/9877/20-а - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко