Справа № 620/1707/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

16 серпня 2021 року

Київ

справа №620/1707/21

адміністративне провадження №К/9901/29708/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 07.12.2020 № 53-2/VIII про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність позивача для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Височанської сільської ради (Головеньківський старостинський округ), яка знаходиться біля тракторного стану с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області;

- зобов`язати відповідача на найближчій сесії затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Височанської сільської ради (Головеньківський старостинський округ), яка знаходиться біля тракторного стану с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Касаційна скарга на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року подана до скрині Верховного Суду 11 серпня 2021 року та зареєстрована цього ж дня, тобто подання касаційної скарги відбулось в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із прийняттям Височанською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області рішення про відмову в затвердженні проєкту землеустрою з підстав невідповідності проєкту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Встановлено, що судом першої інстанції призначено та розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У зв`язку з цим, відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках передбачених пунктами 1, 3, 4 частини четвертої цієї статті, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що підставами для відкриття касаційного провадження скаржник зазначає пункти 1, 3, 4 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотивує тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норму права, зокрема, статті 118, 186-1, 123 Земельного кодексу України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 818/1905/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 540/2813/19, від 27 жовтня 2020 року у справі № 480/313/19, від 30 червня 2021 року у справі № 806/2539/17, від 30 червня 2021 року у справі № 806/2977/17 в частині застосування положень статті 186-1 Земельного кодексу України, відповідно до якої єдиною підставою для відмови у затвердженні проєкту землеустрою може бути лише те, що проєкт землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Також скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, положень статті 186-1 Земельного кодексу України щодо питання правомірності органу місцевого самоврядування надавати оцінку суті проєкту землеустрою щодо відповідності розташування меж земельної ділянки на стадії розгляду питання саме про затвердження проєкту землеустрою заважаючи на наявність погодження проєкту землеустрою органом Держгеокадастру, частини третьої статті 123 Земельного кодексу України щодо правомірності урахування дати написання заяви на відміну обов`язкового урахування дати реєстрації заяви у відповідному органі. Зазначає, що суди помилково ототожнили «дату написання» заяви із «датою реєстрації» заяви, таким чином неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, абзац 3 частини третьої статті 123 Земельного кодексу України, оскільки особа має право замовити проєкт землеустрою щодо відведення певної земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання уповноваженим органом.

Окрім того, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції надано неналежну оцінку рішенню Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі № 620/2976/20 за позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради, яким позовні вимоги були задоволені та зобов`язано відповідача повторно розглянути проєкт. Цим рішенням також встановлено факт звернення позивача із заявою 22 січня 2020 року.

Судами не надано оцінку висновку від 13 березня 2020 року № 4159/82-20 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, який міститься у матеріалах справи та проєкту землеустрою.

Отже, на думку скаржника, касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо надання оцінки етапу перевірки на відповідність проєкту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Окрім того, скаржник зазначає, що на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді перебуває ряд справ щодо оскарження рішень Чернігівського окружного адміністративного суду у аналогічних спорах, де відповідачем є також Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області, зокрема, справи № 620/661/21, № 620/650/21, № 620/652/21, № 620/6778/20, № 620/1713/21, № 620/1711/21, № 620/660/21, № 620/1709/21.

Водночас, колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на те, що касаційна скарга становить значний суспільний інтерес, оскільки наявність «суспільного інтересу» як обставина, яка може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, оцінюється за такими кількісними та якісними критеріями як:

1) суспільна значущість, тобто вплив на права не окремої людини, а спільноти індивідуумів, які можуть стверджувати, що мають охоронюваний законом інтерес щодо предмета спору (кількісний критерій);

2) інтенсивність втручання в сферу реалізації законного інтересу, тобто встановлення певних обтяжень для групи осіб майнового чи немайнового характеру, пов`язаних із предметом позову, та, переважно, але не винятково, триваючий характер дії таких обтяжень або обмежень у реалізації прав щодо певного суспільного блага (якісний критерій).

У світлі обставин цієї справи та з обґрунтувань касаційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав, які б дозволили стверджувати, що вона становить значний суспільний інтерес.

З вищевикладеного Верховний Суд приходить до висновку, що зазначені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, які у системному взаємозв`язку із пунктами 1, 3, 4 частини четвертої цієї ж статті, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу № 620/1707/21за позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний