Справа № 640/24220/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 , Фонд соціального страхування України, Міністерство соціальної політики України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Міністерство юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (далі також - третя особа 1, приватний нотаріус), ОСОБА_2 (далі також - третя особа 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Фонд соціального страхування України (далі також - третя особа 3, Фонд), Міністерство соціальної політики України (далі також - третя особа 4, Мінсоцполітики), про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 26.11.2019 року №3638/5;

- зобов`язання Міністерства юстиції України відновити реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2019 року №6035093 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 стосовно Фонду соціального страхування України () шляхом вчинення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі - підприємців та громадських формувань про зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах Фонду соціального страхування України () про ОСОБА_1 як керівника (директора виконавчої дирекції) Фонду соціального страхування України (код 40210180).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 26.11.2019 року №3638/5.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та просить відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що поданий приватному нотаріусу пакет документів для проведення реєстраційної дії не відповідав частині четвертій статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а саме, був відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідченої копії) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до реєстру. Таким чином, приватний нотаріус повинна була зупинити розгляд відповідних документів на підставі пункту 1 частини першої статті 27 Закону, проте, всупереч пунктам 3, 4 частини другої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" виготовлено та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронної копії не всіх документів, поданих для проведення оскаржуваної реєстраційної дії.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вказавши на його обґрунтованість та відповідність положенням чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08.11.2019 року по справі №757/26939/18-ц, яке, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 19.02.2021 року, позов ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа Міністерство соціальної політики України про визнання незаконною постанову про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Зокрема, скасовано постанову правління Фонду соціального страхування України від 15.05.2018 року №2 "Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_3 "; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та допущено негайне виконання рішення в цій частині.

Згідно з наказом директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 14.11.2019 року №35-к "По особовому складу" ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду з 15.11.2019 року; увільнено заступника директора виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду з 15.11.2019 року.

ОСОБА_1 від імені юридичної особи Фонд соціального страхування України 14.11.2019 року подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 для проведення реєстраційної дії "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" наступні документи: реєстраційну картку на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; рішення Печерського районного суду міста Києва (справа №757/26939/18-ц) від 08.11.2019 року; квитанцію про сплату адміністративного збору; квитанцію про сплату адміністративного збору в скорочені терміни.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 14.11.2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 , як директора (керівника) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Міністерство соціальної політики України звернулось до відповідача зі скаргами від 18.11.2019 року №19786/0/2-19/45 (вх.19.11.2019 року №26266-26-19) та від 21.11.2019 року №20054/0/2-19 (вх.№26617-26-19) на дії державного реєстратора-нотаріуса, якими просило провести перевірку правомірності проведених реєстраційних дій приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили, та без наявності рішення правління про поновлення ОСОБА_1 , та прийняти вмотивоване рішення про скасування реєстраційної дії.

Висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 25.11.2019 року рекомендовано скаргу Міністерства соціальної політики України від 18.11.2019 року задовольнити; скасувати реєстраційну дію в ЄДР від 14.11.2019 року № 6035093 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо Фонду соціального страхування України (код за ); анулювати доступ до ЄДР приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Наказом Міністерства юстиції України від 26.11.2019 року №3638/5 скаргу Міністерства соціальної політики України від 18.11.2019 року задоволено; скасовано реєстраційну дію в ЄДР від 14.11.2019 року № 6035093 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо Фонду соціального страхування України () та анульовано доступ до ЄДР приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Вважаючи наказ Міністерства юстиції України від 26.11.2019 № 3638/5 протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що реєстраційна дія, яка скасована оскаржуваним наказом, була проведена третьою особою 1 на підставі судового рішення, а розгляд порушених у скарзі Міністерства соціальної політики України питань не належить до компетенції відповідача, а тому розгляд відповідачем такої скарги є порушенням пункту 1 частини другої статті 34 Закону, що свідчить про протиправність прийнятого рішення та наявність правових підстав для його скасування в частині.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 (далі також - Положення № 228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (із змінами і доповненнями) (далі-Закон № 755).

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 34 Закону №755 рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника; 3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру; 4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Згідно з частиною восьмою статті 34 Закону №755 Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи; 3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; 5) є рішення цього органу з такого самого питання; 6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 2 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.01.2016 року № 37/5 Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації (далі також- Порядок № 1128).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті Комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 14.11.2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2019 року № 6035093 про ОСОБА_1 , як директора (керівника) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Міністерство соціальної політики України звернулось до відповідача зі скаргами від 18.11.2019 року №19786/0/2-19/45 (вх.19.11.2019 року №26266-26-19) та від 21.11.2019 року №20054/0/2-19 (вх.№26617-26-19) на дії державного реєстратора-нотаріуса, якими просило провести перевірку правомірності проведених реєстраційних дій приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили, та без наявності рішення правління про поновлення ОСОБА_1 , та прийняти вмотивоване рішення про скасування реєстраційної дії.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

З матеріалів справи вбачається, що у мотивувальній частині висновку Комісії від 25.11.2019 року встановлено порушення приватним нотаріусом пункту 1 частини першої статті 27 Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", а саме, проведено спірну реєстраційну дію за відсутності примірнику оригіналу (нотаріально засвідченої копії) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до ЄДР.

Зокрема, Комісією зазначено, що пунктом 2 частини першої статті 25 цього Закону передбачено вичерпний перелік категорій судових рішень, які є підставою для державної реєстрації та інших реєстраційних дій. Судове рішення про поновлення особи на посаді керівника юридичної особи не належить до таких категорій.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, в той час, як предметом скарги Мінсоцполітики, яка розглядалася Комісією, є реєстраційні дії приватного нотаріуса щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, які підпадають під сферу дії Закону №755.

Таким чином, наявні підстави вважати висновки Комісії такими, що зроблені на підставі законодавства, яким не врегульовано спірні правовідносини в межах розгляду скарги Мінсоцполітики від 18.11.2019 року №26266-26-19, а тому такі висновки не є правомірними.

Так, підстави, якими апелянт обґрунтовує свої вимоги базуються на тому, що приватним нотаріусом безпідставно внесено до ЄДР відомості про ОСОБА_1 на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 08.11.2019 року по справі №757/26939/18-ц, яким скасовано постанову правління Фонду соціального страхування України від 15.05.2018 року №2 "Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_3 ", поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та допущено негайне виконання рішення в цій частині.

З матеріалів справи встановлено, що зазначені підстави були предметом спору у справі № 640/23944/19 за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України № 3638/5 від 26.11.2019 року "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4" та зобов`язання Міністерства юстиції України поновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2020 року, яке набрало законної сили 29.09.2020 року, позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 задоволено; визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу Міністерства юстиції України № 3638/5 від 26.11.2019 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4"; зобов`язано Міністерства юстиції України поновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В межах справи №640/23944/19 суд дійшов висновку про відповідність проведеної реєстраційної дії від 14.11.2019 року № 6035093 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" вимогам чинного законодавства з наступних підстав:

"… для проведення реєстраційної дії на підставі судового рішення Законом не передбачено необхідності подання суб`єкту державної реєстрації будь-яких інших документів, окрім судового рішення.

Більше того, проведення реєстраційної дії на підставі судового рішення не ставиться в залежність від прийняття або неприйняття певного рішення органу управління юридичної особи, відносно якої проводиться така реєстраційна дія.

З огляду на викладене, рішення Печерського районного суду міста Києва від 08.11.2019 року по справі №757/26939/18-ц в повній мірі відповідає вимогам положень ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та п. 6 розділу І Порядку № 359/5 та є належною підставою для проведення відповідних реєстраційних дій.

Разом з цим, позивачем, на виконання положень ч. 5 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлено до Печерського районного суду міста Києва запит (вих. №25/01-16 від 11.11.2019 р.) стосовно надання інформації щодо фактичного винесення вищезазначеного рішення та щодо негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 в межах одного місяця.

Листом від 14.11.2019 Печерський районний суд міста Києва підтвердив інформацію, що містилася в рішенні від 08.11.2019 року по справі №757/26939/18-ц, та повідомив, що рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 в межах одного місяця.".

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Апелянтом інших доводів, ніж вже були оцінені судом у межах розгляду справи №640/23944/19, під час розгляду справи №640/24220/19 не наведено,

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що оскільки не встановлено протилежності обставин у спорах у справах №640/23944/19 та №640/24220/19, то наявні підстави вважати преюдиційним той факт, що приватним нотаріусом правомірно здійснено скасовану відповідачем реєстраційну дію відносно внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №755 рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

При цьому, як визначено пунктом 1 частини другої статті 34 Закону №755, Міністерство юстиції України розглядає скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказане положення Закону містить пряму заборону для відповідача розглядати скарги на реєстраційні дії, проведені на підставі судового рішення, а тому з огляду на те, що реєстраційна дія, яка скасована оскаржуваним наказом, була проведена третьою особою 1 на підставі судового рішення, розгляд порушених у скарзі Міністерства соціальної політики України питань не належав до компетенції відповідача, що є порушенням пункту 1 частини другої статті 34 Закону.

За наведених обставин, суд першої інстанції вірно вказав, що пункти 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 26.11.2019 року №3638/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є протиправними та підлягають скасуванню.

Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 , Фонд соціального страхування України, Міністерство соціальної політики України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

О.В. Карпушова

Повний текст складено 19.08.2021.