Справа № 160/11229/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби безпеки України, в якій позивач, з урахуванням заяви від 16.11.2020 року про уточнення позовних вимог (збільшення позовних вимог) просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, а саме, один місяць служби за три місяці, за участь у 2014 році у заходах забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також, один місяць служби за півтора місяця, на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм;
- зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за періоди проходження ним служби, які зазначені у Постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (зі змінами).
- визнати розрахунок вислуги років (страхового стажу) підполковника ОСОБА_1 (Б-005643) для призначення пенсії від 17.02.2020 року №11/1/4-1134/ДСК, згідно якої вислуга років на пенсію станом на 31.03.2020 складала: календарна 25 років 8 місяців, пільгова 6 місяців 12 днів, загальна 26 років 2 місяці 12 днів недійсним;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у Службі безпеки України проходив службу з 29.01.2004 року по 31.03.2020 року. 22 листопада 2013 року між ним ОСОБА_1 , майором, старшим уповноваженим 2 сектору 2 відділу військової контррозвідки Управління СБУ у Дніпропетровській області, особистий номер Б-005643 та Службою безпеки України був укладений черговий контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України. Пунктом 2 цього Контракту визначено, що Служба безпеки України зобов`язується забезпечувати ОСОБА_1 , зокрема фінансове, матеріальне та інше забезпечення, відповідно до норм і порядку, встановлених законодавством України та нормативно правовими актами Служби безпеки України. Наказом СБУ № 237-ОС/дск від 21.02.2020 року позивач звільнений з лав Служби безпеки України, а наказом СБУ № 544-ос/дск від 24.04.2020 року виключений зі списків СБУ 31 березня 2020 року. Під час проходження служби в Міністерстві оборони України, у період з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року проходив військову службу в підрозділі 45 аеромобільної бригади 1 Аеромобільної дивізії, на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом. При виконанні річних норм, згідно вимог ПКМУ № 393/1992, пільгова вислуга років складала один місяць служби за півтора місяця. За вказаний період пільгова вислуга років склала 1 рік та 4 місяці. У період з 21.07.2014 року по 30.07.2014 року, з 25.08.2014 р. по 23.10.2014 р., з 24.10.2014 р. по 02.11.2014 р., з 02.12.2014 р. по 24.12.2014 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів у Донецькій області. За вказані періоди служби пільгова вислуга років, згідно ПКМУ №393/1992, складала, один місяць служби за три місяці, і становить 6 місяців 12 днів. 14.11.2019 року, позивач звернувся до СБУ з запитом чи зарахуються йому для виплати надбавки за вислугу років вищевказані періоди проходження служби, які зазначені в ПКМУ № 393/1992 та чи буде здійснений перерахунок грошового забезпечення з урахуванням вищевказаних періодів проходження ним військової служби. 25.11.2019 року посадові особи ФЕУ СБУ надали відповідь, якою фактично відмовили позивачу у перерахунку його грошового забезпечення з урахуванням вищевказаних періодів проходження позивачем військової служби, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України № 37 від 21.01.1993 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців та умови оплати праці працівників Служби безпеки України. Не нарахування та не виплата з боку фінансового органу СБУ позивачу щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за вище вказані періоди проходження позивачем служби в зоні АТО та під час виконання програми стрибків з парашутом, які передбачені ПКМУ № 393/199, що призводить до порушення принципу верховенства права.
13 листопада 2020 року до суду, засобами поштового зв`язку, від представника Служби безпеки України надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому зазначено, що с твердженнями позивача не погоджується, вважає прийняте рішення зазначене у відповіді СБУ від 25.11.2019 за обліковим № 21/2/2-К-75/5 про відсутність підстав для зарахування до вислуги років деяких періодів проходження служби для виплати надбавки за вислугу років у пільговому обчисленні законним, правомірним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням підстав та додержання порядку, визначеному чинним законодавством України. СБУ наголошує, що обґрунтування правових вимог позивача зроблено на підставі помилкового тлумачення законодавства, яким врегульовано порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ, та як наслідок, хибних висновків щодо порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовна заява не підлягає задоволенню у повному обсязі. З висновку про вислугу років позивача для виплати надбавки за вислугу років, який обчислюється підрозділом кадрового забезпечення СБУ на підставі матеріалів особової справи військовослужбовця, та погоджується з відповідним фінансовим підрозділом і затверджується керівником органу, підрозділу не вбачається підстав для пільгового обчислення вислуги років у період проходження військової служби в СБУ. Посилання позивача на пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, особам надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, від 17.07.1992 № 393, безпідставні, оскільки період час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункті 1 цієї Постанови. Крім того, з висновку про вислугу років військовослужбовців для виплати надбавки за вислугу років, який складений на підставі матеріалів особової справи позивача, затвердженого першим заступником начальника Управління роботи з особовим складом СБУ полковником Забарним А.16.11.2017, нарахування та виплата грошового забезпечення позивачеві здійснювалось з урахуванням пільгової вислуги під час проходження військової служби в Збройних Силах України у період з 01.01.2001 по 31.08.2003, що складає у пільговому обчисленні один місяць за три місяці 1 рік 4 місяці. У зв`язку з чим, правові підстави для твердження позивача про наявність порушеного права, яке полягає у не нарахуванні та не виплаті надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років під час проходження військової служби в Збройних Силах України у період з 01.01.2001 по 31.08.2003 безпідставні та необґрунтовані та не підлягають задоволенню.
17 листопада 2020 року до суду, засобами електронного зв`язку, позивач надіслав відповідь на відзив із запереченнями та заяву про уточнення позовних вимог (збільшення позовних вимог).
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги збільшено в наступній редакції:
- визнати розрахунок вислуги років (страхового стажу) підполковника ОСОБА_1 (Б-005643) для призначення пенсії від 17.02.2020 року №11/1/4-1134/ДСК, згідно якої вислуга років на пенсію станом на 31.03.2020 складала: календарна 25 років 8 місяців, пільгова 6 місяців 12 днів, загальна 26 років 2 місяці 12 днів недійсним;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України.
Посилання позивача на нормативний акт Міністерства оборони України, як правову підставу для позовних вимог, безпідставний оскільки питання грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовців в системі СБУ врегульовано вимогами Інструкції СБУ № 515 ДСК.
16 січня 2021 року від позивача, засобами електронного зв`язку, надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує на порушення його конституційних прав у частині отримання гідної пенсії після звільнення в запас Служби безпеки України, не врахування 1 року та 4 місяців суттєво впливає на розмір призначення пенсії, а саме призводить до зменшення розміру пенсії на 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.
26 січня 2021 року до суду, засобами поштового зв`язку, представник відповідача надіслав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких СБУ не погоджується із викладеними у відповіді на відзив доводами позивача, вважає їх безпідставними, юридично необґрунтованими. Вказує, що посилання позивача на нормативний акт Міністерства оборони України, як правову підставу для позовних вимог, безпідставний оскільки питання грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям в системі СБУ врегульовано вимогами Інструкції СБУ № 515 ДСК.
В підготовче судове засідання призначене на 11 травня 2021 року з`явився позивач та представник відповідача, судом оголошена перерва до 01 червня 2021 року, для надання представником відповідача додаткових доказів по справі.
12 травня 2021 року до суду, засобами електронного зв`язку, представник відповідача направив клопотання щодо долучення додаткових доказів до матеріалів справи, копії довідок: ФЕУ СБУ від 02.04.2020 року № 21/2/2-432, ФЕУ СБУ від 02.04.2020 року № 21/2/2-433, ФЕУ СБУ від 23.07.2020 року № 21/2/2-775.
18 травня 2021 року до суду, засобами електронного зв`язку, від позивача надійшли письмові пояснення з додатками, в яких позивач додатково наголосив на протиправні дії відповідача щодо не врахування 1 року та 4 місяці у розрахунку вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії призводить до її зменшення на 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення, що порушує його права, як військовослужбовця.
27 травня 2021 року до суду, засобами електронного зв`язку, від позивача надійшло клопотання щодо долучення додаткових доказів до матеріалів справи: копія звернення ОСОБА_1 від 19.05.2021 року, копія відповіді в/ч НОМЕР_2 від 25.05.2021 року № 789.
У зв`язку з перебуванням 01 червня 2021 року судді Боженко Н.В. на лікарняному, чергове підготовче судове засідання було призначене на 10 червня 2021 року, з викликом сторін.
09 червня 2021 року до суду, засобами електронного зв`язку, від позивача надійшли аналогічні письмові пояснення, подані до суду 27 травня 2021 року.
В підготовче судове засідання 10 червня 2021 року з`явився позивач та представник відповідача. В судовому засіданні оголошено перерву до 17 червня 2021 року.
Від представника відповідача 17 червня 2021 року, через канцелярію суду, надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи лист ФЕУ СБУ від 09.06.2021 року № 21/3/1-2107 та розгляд справи без участі представника відповідача. У задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі.
Від позивача надійшло клопотання, в я кому заявник просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 липня 2021 року.
08 липня 2021 року в судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні, у зв`язку з чим судом ухвалено розглядати справу в письмовому провадженні.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 підполковник запасу з 29.01.2004 року по 31.03.2020 року проходив військову службу в Службі безпеки України. З 01.08.1994 року по 29.01.2004 рік проходив військову службу в міністерстві оборони України, що підтверджується копією довідки № 11/1/4-655, виданою 09 червня 2020 року Управлінням роботи з особовим складом.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 02 червня 2015 року Службою безпеки України.
22 листопада 2013 року між ОСОБА_1 майором, старшим оперуповноваженим 2 сектору відділу військової контррозвідки УСБУ у Дніпропетровській області та Службою безпеки України в особі начальника Управління СБ України у Дніпропетровській області генерала-майора ОСОБА_3 було укладено Контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на 6 років (з 29 січня 2014 року до 29 січня 2020 року).
Відповідно до витягу з наказу (по особовому складу) № 237-ОС/дск від 21.02.2020 позивача звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «а» пункту 61 та підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України, підполковника ОСОБА_1 , виключивши його зі списків особового складу, з 15 березня 2020 року.
Вислуга років на пенсію на 15 березня 2020 року складає: календарна - 25 років 7 місяців 14 днів, пільгова - 6 місяців 12 днів, загальна 26 років 1 місяць 26 днів.
Відповідно до витягу з наказу (по особовому складу) № 544-ОС/дск від 24.04.2020 на зміну наказу абзац перший, другий та сьомий пункту наказу Служби безпеки України від 21 лютого 2020 року № 237-ОС/дск стосовно звільнення з військової служби підполковника ОСОБА_1 викласти в такій редакції: підполковника ОСОБА_1 , виключивши його зі списків особового складу, з 31 березня 2020 року. Вислуга років на пенсію на 31 березня 2020 року складає: календарна - 25 років 8 місяців, пільгова - 6 місяців 12 днів, загальна 26 років 2 місяці 12 днів (розрахунок вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії від 17 лютого 2020 року № 11/1/4-1134/ДСК. Надати право носіння військової форми (військова служба, у тому числі в пільговому обчисленні на 31 березня 2020 року складає 26 років 2 місяці 12 днів).
14 листопада 2019 року вих. № 3376/аз/19 представник позивача адвокат Кущ Д.С. звернувся до СБУ з запитом чи зараховується співробітникам СБУ для виплати надбавки за вислугу років періоди проходження служби, які зазначені в постанові КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» та чи виплачується щомісячна надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання; чи буде здійснений перерахунок грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 з урахуванням періодів проходження ним військової служби, протягом якого брав участь в антитерористичній операції та на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм.
Листом від 25.11.2019 вих. № 21/2/2-К-75/5 Фінансове - економічне управління Служби безпеки України надало відповідь про те, що порядок зарахування співробітникам СБ України в пільговому обчисленні деяких періодів проходження служби здійснюється відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393, згідно до пункту 3 цієї Постанови, вказані у запиті періоди, зараховуються на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункті 1 цієї постанови. Зарахування ж до вислуги років для виплати надбавки у пільговому обчисленні періодів перебування на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом здійснюється за умови виконання річних норм стрибків з парашутом, які передбачені планами бойової підготовки. Надбавка за вислугу років військовослужбовцям СБ України здійснюється на підставі висновків про вислугу років військовослужбовців для виплати надбавки за вислугу років, обчислену підрозділами кадрового забезпечення, погоджених з відповідними фінансовими підрозділами. Нарахування та виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснювалась з урахуванням пільгової вислуги під час проходження військової служби в Збройних Силах України з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року.
Не погоджуючись з відповіддю відповідача, викладеною у зазначеному листі, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Згідно зі статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною першою статті 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25 березня 1992 року № 2229-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2229-ХІІ) визначено, що Служба безпеки України це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.
За приписами статті 4 Закону № 2229-ХІІ правову основу діяльності Служби безпеки України становлять Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України, відповідні міжнародні правові акти, визнані Україною.
Пенсійне забезпечення військовослужбовців, із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі в органах СБУ, здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Згідно з пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Також, положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) яка встановлює, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
- один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 5 підпункту "а");
- один місяць служби за півтора місяця: на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац 7 підпункту "в");
З вказаної постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.
Таким чином, з аналізу викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.
З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.
Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.
Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.
В свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).
Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно в періоди з 21.07.2014 р. по 30.07.2014 р., з 25.08.2014 р. по 23.10.2014 р., з 24.10.2014 р. по 02.11.2014 р., з 02.12.2014 р. по 24.12.2014 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Судом встановлено, що вислуга років на пільгових умовах з врахуванням саме цього часу служби позивача становить 6 місяців 12 днів, яка зарахована відповідачем до вислуги років ОСОБА_1 , що підтверджується Розрахунком вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії, виготовленого станом на 17 лютого 2020 року та узгодженого начальником Фінансово-економічного управління СБ України, начальником Управління роботи з особовим складом СБ України.
Як зазначає позивач, станом на 2020 рік відповідачем до вислуги років не зараховано пільгову вислугу років 1 рік 4 місяці, а саме часу проходження служби з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року в Збройних Силах України на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, про що в Розрахунку вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії, виготовленого станом на 17 лютого 2020 року позивач зафіксував свою не згоду з не зарахуванням цього часу.
Відповідно до Архівної довідки № 64 від 27 липня 2007 року, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 протягом 2001-2003 років виконував програму стрибків з парашутом, про що наказами командира військової частини НОМЕР_4 оголошено пільгові обчислення вислуги років (один місяць за півтора) при призначенні пенсії. Дата початку пільгового обчислення вислуги років 01.01.2001 по 31.08.2003.
Так, у Висновку про вислугу років військовослужбовців для виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_1 , затвердженого першим заступником начальника Управління роботи з особовим складом СБ України 16 листопада 2017 року було зараховано період служби в ЗС України з 01.01.2001 по 31.08.2003 (пільгова вислуга років становить 1 рік 04 місяці).
Вказане стверджується й самим відповідачем в абзацах 21, 22 у поданому відзиві на позовну заяву, направленого до суду 13 листопада 2020 року.
Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.
Отже, є необґрунтованими доводи представника Служби безпеки України зазначені в абзаці 7 поданого 16 грудня 2020 року до суду відзиву на позовну заяву, про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки такі доводи ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Таким чином судом встановлено, що загальна вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 27 років 5 місяців 26 днів (25 років 07 місяців 14 днів + 6 місяців 12 днів + 1 рік 04 місяці), відтак, суд вважає, що відмова суб`єкта владних повноважень, у не зарахуванні позивачу пільгового стажу на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом при виконанні річних норм, один місяць служби за півтора місяця, в кількості 1 рік 04 місяці за період з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року, є протиправною.
Таким чином, законодавством регламентовано пільгове обчислення періоду проходження на військовій службі в ЗС України на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що є гарантією соціальних прав.
Щодо вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність Служби Безпеки України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу військового звання, то суд зазначає наступне.
Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова КМУ № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Відповідно до пункту 1 абзацу 15, статті 6 пункту 1 Постанови КМУ № 704 розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16. Надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, а військовослужбовцям розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) - в розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Згідно додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, максимальний розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням за вислугу років 25 і більше становить 50 відсотків.
Згідно довідки № 21/2/2-775 про розмір грошового забезпечення станом на 31.03.2020 року (на день звільнення зі служби) ОСОБА_1 , виданої 23.07.2020 року Фінансовоекономічним управлінням Служби безпеки України, надбавка за вислугу років позивача становить максимальним розміром, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 50 %.
Жодною нормою чинного законодавства, враховуючи також Інструкцію про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК не передбачено щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, за:
- один місяць служби за три місяці, за участь у 2014 році у заходах забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- один місяць служби за півтора місяця, на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм.
Враховуючи наведені норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.
Вимоги позивача про зобов`язання Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за періоди проходження ним служби, які зазначені у Постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (зі змінами), мають похідний характер від вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, а тому також не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:
- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; - повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.
Крім того, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
При цьому, суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії», відповідно до яких, саме орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що ефективним захистом порушених прав позивача є визнання протиправною відмову Служби безпеки України у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років за час проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, один місяць служби за півтора місяця, в кількості 1 рік 04 місяці за період з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року; зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні відповідно до абзацу 7 підпункту «в» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», час проходження служби в Збройних Силах України на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, один місяць служби за півтора місяця, в кількості 1 рік 04 місяці за період з 01.01.2001 року по 31.08.2003 року.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 77, 139, 241, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко