Справа № 520/8376/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 р. Справа № 520/8376/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, по справі № 520/8376/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області скасувати рішення від 17.07.2020 року № 87;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області повторно розглянути заяву позивача від 17.10.2019 року № 6693 для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області на користь мені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім грн. 0 коп.)

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при винесенні рішення від 17.07.2020 року № 87 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 пенсійним органом протиправно не враховано висновки Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/1793/2020 та призначено позивачу пенсію з 06.07.2020, а не відповідно до приписів ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з дня виникнення права на таку пенсію, а тому ГУ ПФУ в Харківській області за наслідками його звернення від 10.03.2021 було зобов`язано повторно розглянути його заяву від 17.10.2019 № 6693 щодо призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №520/8376/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху з підстав порушення встановленого ч.2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду та запропоновано усунути вказані недоліки шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску із заявленими позовними вимогами.

01.06.2021 позивач з метою усунення недоліків позовної заяви подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, в якій просив суд першої інстанції врахувати, що про порушення своїх прав він дізнався з наданого відповідачем листа-відповіді від 22.12.2020 № 2000-0213-8/108391 та копії рішення про призначення пенсії від 17.07.2020 №87, що сформовано програмним забезпеченням ІКІС ПФУ. Посилаючись на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», просив врахувати, що строки, визначені статтею 122 КАС України, продовжуються на строк дії карантину, який на даний час відповідно до постанов Кабінету Міністрів України продовжено. Вказуючи на висновки Верховного Суду зауважував, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку Держави. У зв`язку з викладеним просив суд визнати причини пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року по справі №520/8376/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на залишення судом поза увагою фактичних обставин справи, які свідчать про протиправність дій відповідача, позбавлення права позивача на належний соціальний захист, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року по справі № 520/8376/21, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що отримавши рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі № 520/1793/2020, яким зобов`язано відповідача повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, позивачу не було відомо умови призначення та розмір пенсії, а тому він не міг бути обізнаний, що відповідачем буде порушено його право на отримання пенсії з визначеної законом дати. Зауважив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував запровадження на всій території України з 19.12.2020 до 30.06.2021 карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, що в свою чергу завадило позивачу звернутися до суду у встановлений законом строк. Судом першої інстанції не вивчено та не прийнято до уваги факт листування апелянта з відповідачем з приводу умов та розмірів призначеної пенсії, а також факт отримання позивачем оскаржуваного рішення відповідача лише 22.12.2020.

При цьому стверджує, що ця позовна заява пов`язана з призначенням пенсії та виплатою сум за минулий час, що відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, та жодним чином не може бути скасовані або обмежені.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини подання позовної заяви та позовні вимоги позивача, не вірно надав оцінку наявним доказам, не застосував нормативно-правові акти вищі за юридичною силою дії, та прийняв необґрунтоване рішення.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є вимога позивача про скасування рішення відповідача від 17.07.2020 № 87 та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву від 17.10.2019 № 6693 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Залишаючи без руху позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивач дізнався про порушення своїх прав при виплаті йому пенсії, призначеної відповідно до рішення від 17.07.2020 № 87, однак з позовом звернувся до суду понад шестимісячний строку, а саме 14.05.2021, тобто з пропуском строку звернення до суду. Разом з цим, об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача та завадили йому своєчасно звернутися до суду, в позовній заяві не навів. За таких обставин, судом було запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказати підстави для поновлення такого строку.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року, якою позов ОСОБА_1 залишено без руху, позивачем 01.06.2021 надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій він зазначив, що про порушення своїх прав дізнався лише з наданого відповідачем листа-відповіді від 22.12.2020 № 2000-0213-8/108391 та копії рішення про призначення пенсії від 17.07.2020 №87, а просив врахувати положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» .

Приймаючи ухвалу про повернення ОСОБА_1 позовної заяви, суд першої інстанції, керуючись п.9 ч.4 ст.169 КАС України, виходив з того, що у встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви не усунуті, оскільки обставини пропуску строку звернення до суду, які наведені в наданій на виконання вимог ухвали суду від 19.05.2021 заяві, визнані судом неповажними.

Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначено КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Приписами ч.1 ст. 118 КАС України закріплено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За визначенням, наведеним в ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до ч. 1, 2 якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Колегією суддів встановлено, що за наслідками звернення ОСОБА_1 в жовтні 2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи позивача в ДАУ "Уренгойгазбуд" з 14.04.1994 по 28.02.1998 та з 01.04.1998 по 30.06.1998, а також у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Вищенаведене слугувало підставою для звернення до суду з позовом, з результатами розгляду якого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 по справі № 520/1793/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 стаж безпосередньої зайнятості повний робочий день в період роботи в ДАТ "Уренгойбудгаз" з 14.04.1994 року по 28.02.1998 року та з 01.04.1998 року по 30.06.1998 року за професії електрозварник ручного зварювання, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до списку № 2, з урахуванням архівної довідки від 06.07.2019 року №1204-02/3489 та повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованого стажу та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Враховуючи, що вказаним рішенням суду не було визначено дати, з якої має бути призначено спірну пенсію, ГУ ПФУ в Харківській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 06.07.2020, про що за наслідками розгляду заяви позивача від 10.03.2021 з проханням повторно розглянути заяву від 17.10.2019 про призначення пенсії повідомило листом від 08.04.2021 № 3798/5253/х-02/8-2000/21.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2020 № 87, яким призначено спірну пенсію з 06.07.2020, саме в частині визначення дати призначення пенсії, а тому 14.05.2021 звертається до Харківського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Водночас, судом першої інстанції залишено поза увагою та не перевірено вказані доводи позивача. При цьому, судом не встановлено дати з якої позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав у спірних відносинах.

Загальне посилання суду на те, що фактично позивач дізнався про порушення своїх прав при виплаті йому пенсії, призначеної відповідно до рішення від 17.07.2020 №87, без чіткого визначення часу події, вищенаведеного не спростовує.

Також слід врахувати, що саме з відмовою в проханні повторно розглянути заяву від 17.10.2019 про призначення пенсії, яка доведена до відома позивача листом від 08.04.2021 № 3798/5253/х-02/8-2000/21, останній пов`язує порушення свого права на отримання пенсії з дати, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а не з 06.07.2020.

При цьому, судом апеляційної інстанції взято до уваги, що у поданій ним заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач вказував на те, що про порушення своїх прав він дізнався з наданого відповідачем листа-відповіді від 22.12.2020 № 2000-0213-8/108391 та копії рішення про призначення пенсії від 17.07.2020 № 87, які він отримав лише 22.12.2020, що і зумовило звернення з заявою від 10.03.2021 спочатку до відповідача, а потім до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, що підтверджують отримання позивачем оскаржуваного рішення від 17.07.2020 № 87 раніше ніж вказує ОСОБА_1 (22.12.2020), чому також не було надано належної оцінки судом першої інстанції.

Враховуючи, що вищевказані обставини, з урахуванням приписів статті 123 КАС України, є суттєвими для вирішення справи, ненадання їм оцінки є порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак, судом першої інстанції не встановлено вірної дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, за захистом яких звернулась до суду з даним позовом, а також невірно встановлено обставини, що стали підставою для такого звернення, що призвело до необґрунтованого застосовання до позовної заяви ОСОБА_1 наслідків пропущення строку звернення до суду, передбачених статтею 123 КАС України та, відповідно, повернення позову.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_1 , встановленого законом строку звернення до суду з цим позовом.

Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду необґрунтованим, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року у справі № 520/8376/21 про повернення позову такою, що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі № 520/8376/21 - скасувати.

Справу № 520/8376/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк