Справа № 172/353/21(2-а/172/12/21)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
09 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 172/353/21(2-а/172/12/21)
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі заяву представника позивача адвоката Воронкова О.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі №172/353/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 в адміністративній справі №172/353/21(2-а/172/12/21) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Бурми Владислава Григоровича третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 в адміністративній справі №172/353/21(2-а/172/12/21) скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Бурми Владислава Григоровича третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задоволено.

Скасовано постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Бурми Владислава Григоровича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 111003 від 02.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрито провадження у справі.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

До Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача адвоката Воронкова О.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, розмір яких складає 3000 ,00 грн., що підтверджується належним чином завіреною копією Договору про надання правової допомоги № 13/21 від 11.04.2021, копією додатку № 2 від 12.04.2021 до Договору про надання правової допомоги № 13/21 від 11.04.2021, копією акту виконаних робіт від 20.04.2021 та копією квитанції від 20.04.2021 № 0.0..1.

Розгляд заяви призначено апеляційним судом у в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу у цій справі, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частин 1-2 статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1-5 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із :

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, процесуальний закон надає правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 №5076-VI визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з частин 3 та 5 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином процесуальний закон встановлює певний проміжок часу, в який може бути подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу та вирішено зазначене питання.

У випадку, передбаченому частиною 3 статті 143 КАС України, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених позивачем судових витрат, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Еквіта» укладено договір від 11.04.2021 про надання правової допомоги, в якому сторонами погоджено порядок та умови надання йому відповідних послуг та їх зміст.

Колегія судів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу лише за підготовку та подання позовної заяви у справі.

Разом з тим, оскільки питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не було вирішено апеляційним судом при прийнятті постанови, то судові витрати були заявлені позивачем до відшкодування з наданням апеляційному суду відповідних доказів їх понесення пізніше, відповідно до частини 3 статті 143 КАС України.

Так на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, розмір яких складає 3000,00 грн. позивачем додано, належним чином завірену копіюю Договору про надання правової допомоги № 13/21 від 11.04.2021, копію додатку № 2 від 12.04.2021 до Договору про надання правової допомоги № 13/21 від 11.04.2021, копію акту виконаних робіт від 20.04.2021 та копію квитанції від 20.04.2021 № 0.0..1.

Разом з тим, аналізуючи заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у відповідності до критеріїв, визначених статтею 134 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Саме такий висновок відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Також, Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 у справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що подача адміністративного позову є процесуальним правом учасника справи, та реалізація цього права не може бути пов`язана з покладанням на відповідача будь-якого розміру правничої допомоги, яка визначена позивачем. Такий розмір витрат на правничу допомогу підлягає обов`язковій оцінці судом.

В силу ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) з урахуванням співмірності витрат, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції надаючи оцінку співмірності розміру витрат на правову допомогу, зазначає, що в даному випадку адвокатом складався тільки позов, вартість якого визначено в розмірі 3000 грн.

Однак, зазначена сума має відповідати складності справи; часу, що витрачений адвокатом; обсягу надання послуг; ціні позову або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо складності справи, то дана справа, є справою незначної складності та судом апеляційної інстанції вирішена в письмовому провадженні, таким чином адвокат не витрачав час на судові засідання.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що витрати позивача на правничу допомогу за складання адміністративного позову у сумі 3000 грн. не є співмірними зі складністю справи, обсягом надання послуг та часом, витраченим адвокатом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію та практику суду - як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Тому, на думку колегії суддів апеляційної інстанції співмірною вартістю послуг за підготовку адміністративного позову є 2000 грн.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу визначає в розмірі 2000 грн., вказана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 132, 139, 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Воронкова О.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі №172/353/21- задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108866) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 328, 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст виготовлено 09 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва