Справа № 2а/1570/592/2011
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 2а/1570/592/2011

адміністративне провадження № К/9901/18746/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові бізнес погляди» про стягнення податку на землю, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року (суддя Бжассо Н.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року (судді: Шевчук О.А. (головуючий), Бойко А.В., Осіпов Ю.В.) у справі № 2а/1570/592/2011.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Прокурор Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові бізнес погляди» (далі - відповідач, ТОВ «Нові бізнес погляди») про стягнення податку на землю в розмірі 3 957 364,34 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Нові бізнес погляди» повинні були сплатити земельний податок за період з 1 січня 2008 року по 31 березня 2009 року, у розмірі 3 957 364,34 грн, у зв`язку з чим, ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1 та № /1 )правомірність прийняття яких є предметом розгляду у справі № 12091/09/1570). Позивач зазначає, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані, однак постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2010 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Нові бізнес погляди» відмовлено. Позивач зазначає, що станом на 01.01.2011 відповідачем не сплачена заборгованість по земельному податку у сумі 3 957 364, 34 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення податку на землю, оскільки судами встановлено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі № 12091/09/1570 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0, у зв`язку з чим підстави для примусового стягнення з відповідача податку на землю відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області, контролюючий орган) подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Нові бізнес погляди» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2008 року по 31 березня 2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2008 року по 31 березня 2009 року, за результатом якої встановлено, що ТОВ «Нові бізнес погляди» занизило податкові зобов`язання по сплаті земельного податку за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року на загальну суму 512 499,27 грн та за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року на загальну суму 128 841,35 грн, про що було складено акт перевірки № 429/2308/34980457 від 20.07.2009.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення № /0/1 від 12.10.2009 про визначення податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4 974 110,58 грн та № /1 від 12.10.2009 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на землю юридичних осіб в розмірі 961 935,93 грн.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Нові бізнес погляди» оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення до суду. Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року у справі № 12091/09/1570 вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2010 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Нові бізнес погляди» відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 червня 2011 року касаційну скаргу ТОВ «Нові Бізнес Погляди» було задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2010 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2012 року, адміністративний позов ТОВ «Нові бізнес погляди» задоволено, податкові повідомлення-рішення № /0/1 від 12.10.2009 про визначення податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4 974 110, 58 грн та № /1 від 12.10.2009 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на землю юридичних осіб в розмірі 961 935,93 грн - скасовано. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2012 року залишена без змін. Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року у справі № 2-а-12091/09/1570 скасовано. Справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов ТОВ «Нові Бізнес Погляди» було задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання Лиманської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про продовження процесуальних строків. Апеляційну скаргу Лиманської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, у справі за позовом ТОВ «Нові Бізнес Погляди» до Лиманської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень - повернуто.

Суд апеляційної інстанції у справі, що розглядається, встановив та дійшов висновку, що оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 12091/09/1570, яким позов ТОВ «Нові Бізнес Погляди» було задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0, набрало законної сили, підстави для примусового стягнення з відповідача податку на землю відсутні.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій того, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди виходили з того, що податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0 є скасованими, однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 12091/09/1570 було відкрито апеляційне провадження, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу подано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Закон України «Про плату за землю» від 3 липня 1992 року № 2535-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Частина перша статті 2.

Використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

10.2. Стаття 5.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Суб`єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

10.3. Стаття 13.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 (11) Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача податку на землю в розмірі 3 957 364,34 грн.

14. Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі № 2а/1570/592/2011 за позовом прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові бізнес погляди» про стягнення податку на землю до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 12091/09/1570.

Відповідно до частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2021 року поновлено провадження у справі № 2а/1570/592/2011.

Колегія суддів зазначає, що вимоги касаційної скарги, а також клопотання контролюючого органу про зупинення провадження у справі № 2а/1570/592/2011 мотивовані тим, що у справі № 12091/09/1570 ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської об`єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року. Предметом розгляду у справі № 12091/09/1570 є правомірність податкових повідомлень-рішень від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0 встановлення/не встановлення якої має вирішальне значення для правильного вирішення справи, що розглядається.

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року у справі № 12091/09/1570 апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 9 вересня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Нові бізнес погляди» задоволено частково, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що суд має перевірити наявність правових підстав та дотримання прокурором передумов звернення до суду, зокрема, із апеляційною скаргою, за захистом інтересів держави, що прямо випливає із позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року прийнято до свого провадження справу № 12091/09/1570 за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської ОДПІ на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської об`єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 12091/09/1570.

Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 12091/09/1570 касаційну скаргу заступника прокурора Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління ДФС в Одеській області залишено без задоволення, а ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 12091/09/1570 залишено без змін.

Таким чином, у справі № 12091/09/1570 рішення суду, яким позов ТОВ «Нові Бізнес Погляди» було задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.10.2009 № /0/1, № /1 та від 03.08.2009 № 001692301/0 набрало законної сили, а тому підстави для примусового стягнення з відповідача податку на землю відсутні.

15. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

16. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року слід залишити без задоволення.

18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі № 2а/1570/592/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова