Справа № 640/3189/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м. Київ № 640/3189/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду звернень позивача протиправною;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути усі подані звернення позивача у відповідності до вимог частини 2 статті 16, статті 19 Закону України "Про звернення громадян" та надати на них відповідь за підписом керівника у строк, визначений законом.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення вимог статей 8, 19, 21, 40 Конституції України, статей 15, 16, 19 Закону України "Про звернення громадян", його скарга на ім`я відповідача не була розглянута Міністерством оборони України по суті, у зв`язку з чим відповідачем не забезпечено поновлення порушених прав позивача на соціальний захист, на яке вказує позивач у скарзі. Відповіді у встановлений строк не надано, що є порушенням конституційного права позивача на звернення громадян.

Більш того, позивач звертає увагу, що скарги осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів особисто. Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" перші керівниками відповідача не розглянули по суті скаргу позивача, оскільки позивач є інвалідом 3 групи, чим позбавили позивача, на його думку, права на соціальний захист.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина 1 статті 5 Закону №393/96-ВР).

Частиною 1 статті 7 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

При цьому, забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення (частина 2 статті 7 Закону №393/96-ВР).

Приписами статті 18 Закону №393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги, що кореспондує встановленому у статті 19 даного Закону обов`язку державного органу письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що кожен з громадян має гарантоване право звернутись до уповноваженого органу із проханням сприяти реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів, а орган, до якого він звернувся зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити доводи скарги, невідкладно вжити заходів щодо відновлення порушених прав, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням, надати мотивовану відповідь у строки встановленні статтею 20 Закону №393/96-ВР та повідомити особу про наслідки розгляду.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі К/9901/55029/18.

У свою чергу, відповідно до положень ст.ст. 14 - 16 Закону України "Про звернення громадян" звернення осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій і підприємств особисто.

Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також порядок контролю за його дотриманням визначений, на виконання вимог ст. 22 Закону України визначено Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року N 735 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 р. за N 94/29962; далі - Інструкція № 735).

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції керівники органів військового управління, командири військових частин особисто розглядають звернення і в першу чергу приймають Героїв України, Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, інвалідів - учасників антитерористичної операції (далі - АТО), жінок, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня".

Відповідно до п. 8 зазначеної Інструкції у разі відсутності Міністра оборони України особистий прийом громадян проводять уповноважені ним посадові особи.

Міністр оборони України здійснює прийом громадян з питань його компетенції.

Відтак, з наведеного та положень ст. 22 Закону України "Про звернення громадян" вбачається, що:

- відповідне звернення (питання, що ставиться), яке подається до певного органу (ставиться перед певним органом) має відноситись до компетенції цього органу;

- особистий прийом пов`язаний із розглядом звернення;

- у разі відсутності Міністра оборони України особистий прийом може бути проведений уповноваженою особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення особи з інвалідністю третьої групи внаслідок війни і має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, видане 26.12.2018 серія Є № 016397.

Крім того, позивач має посвідчення, пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, видане 10.03.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.01.2020 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив:

« 1. Міністра оборони України прийняти мене на особистому прийомі громадян, який відбудеться 28.01.2020 року.

2. Міністра оборони Украйни особисто розібратися за яких правових підстав мені, як інваліду війни, відмовлено відповідними посадовими особами КЕУ в отриманні житла або компенсації його вартості та вжити заходів реагування з метою відновлення мого конституційного права на соціальний захист, яке визначено ч.2 ст.47 Конституції України.

3. Міністра оборони України доручити відповідним посадовим особам МОУ провести перевірку на предмет того, за яких підстав заступник начальника КЕУ Т.Череватий розглядав мої непоодинокі звернення, в той час як це повинен робити керівник МОУ згідно ч.2 ст. 16 "Про звернення громадян".

4. Міністра оборони України розглянути дану скаргу по суті відповідно до вимог ст. 19 ЗУ "Про звернення громадян".

5. Міністра оборони України взяти на особистий контроль розгляд даного звернення.

6. Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини організувати парламентський контроль за розглядом даного звернення Міністерством оборони України та вжити заходів реагування з виїцевикладених обставин.

7. Повідомити про результати розгляду даного звернення за кожним порушеним питанням по суті прийнятих рішень.».

28.01.2020 за дорученням Міністра оборони України відбувся особистий прийом громадян який проводив перший заступник Міністра оборони України Руснаком І.С., що підтверджується протоколом прийому громадян з особистих питань від 28.01.2020.

За результатами прийому ОСОБА_1 були прийняті наступні рішення:

- відповідно до законодавства України забезпечити опрацювання звернення громадянина ОСОБА_1 до Міністра оборони України, проінформувати автора звернення у визначений законом термін;

- вивчити питання перенесення житлової черги із одного гарнізону в інший гарнізон у разі зміни місця проживання громадянином після звільнення з військової служби. За необхідності ініціювати внесення відповідних змін;

- повторно опрацювати звернення громадянина ОСОБА_1 , надати вичерпну інформацію щодо забезпечення житлом у Чернігівському гарнізоні у 2019 році та виплатою грошової компенсації за належне для отримання житло звільненим військовослужбовцям, учасникам бойових дій та особам з інвалідністю. Доповісти до 27.02.2020.

На виконання рішень позивач прийнятий на особистому прийомі Головним квартирно-експлуатаційним управлінням ЗСУ, було підготовлено позивачу відповідь № 303/4/368 від 27.02.2020, яка була надіслана на його адресу 04.03.2020, що підтверджується відповідним поштовим реєстром.

Отже на звернення позивача відповідачем було проведено особистий прийом, розглянуто поставлені позивачем питання та прийнято відповідні рішення та доручення, про що проінформовано позивача.

З вищевикладеного вбачається, що Міністерство оборони України діяло в межах та спосіб визначений законодавством України, а тому відсутні підстави визнавати бездіяльність відповідача протиправною.

Таким чином, під час судового розгляду справи позовні вимоги позивача не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги висновок суду про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2-5, 9, 19, 72-77, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась