Справа № 640/5179/19
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 серпня 2021 року №640/5179/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Першого заступника Голови Національної поліції України - начальника кримінальної поліції, генерала поліції другого рангу ОСОБА_2., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області, про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся із адміністративним позовом ОСОБА_1 (також далі - Позивач або ОСОБА_1 ) до Національної поліції України (також далі відповідач 1, НП України) та Першого заступника Голови Національної поліції України - начальник кримінальної поліції, генерала поліції другого рангу ОСОБА_2 (також далі - відповідач-2, Перший заступник Голови НП України), третя особа Головне управління Національної поліції в Київській області (також далі - третя особа, ГУ НП в Київській області), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування від 30.11.2018 р. за результатами перевірки стану організації досудового розслідування злочинів у сфері транспорту в ГУ НП в Київській області, затвердженого начальником ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 відносно начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 (також далі- Висновок від 30.11.2018 р.).

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Т.в.о. Голови Національної поліції України начальника кримінальної поліції, генерала поліції другого рангу ОСОБА_2 від 31.01.2019 р. №190, в частині звільнення з посади начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 (також далі - Наказ №190).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2019 р. було залишено позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви, оскільки Позивачем було пропущеною строк звернення до суду щодо першої вимоги.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 19.04.2019 р. від представника Позивача надійшла Заява про усунення недоліків внаслідок залишення позовної заяви без руху, до якої було надано Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 р. позивачу повернуто позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Висновку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.05.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням норм, зокрема, Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 р. №2337-VIII (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з посади) (далі також - Дисциплінарний статут), Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 р. №580-VIII (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з посади) (далі також - Закон №580), тому підлягає скасуванню. В позові Позивач вказує, що Відповідачем було із порушеннями проведено службове розслідування без правового врегулювання, зокрема під час проведення службового розслідування не діяв Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 р. №893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за №1355/32807 (також далі - Порядку №893) та Інструкція про порядок службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за №541/23073 (також далі - Інструкція №230).

До Окружного адміністративного суду міста Києва 04.06.2019 р. надійшов відзив НП України, в яких відповідач-1 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач-1 зазначив, що Перший заступник Голови НП України, відповідно до положень Дисциплінарного статуту мав повноваження приймати оскаржуваний Наказ №190, оскільки був безпосереднім керівником Позивача, на час тимчасового виконання обов`язків Голови НП України. Окрім того вказано, що Позивач був звільнений на підставі поданого ним особисто рапорту.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 07.06.2019 р. надійшов відзив від ГУ НП в Київській області, в яких третя особа просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, вказуючи, що службове розслідування проведено із дотриманням чинного законодавства, зокрема вказано, що не обґрунтованим є посилання про відсутність нормативного врегулювання підстав проведення службових розслідувань, оскільки такий порядок врегульовано ст.14 та ст.15 Дисциплінарного статуту. Вказано, що позивач був звільнений за власним бажанням на підставі поданого ним особисто рапорту про призначення його на посаду начальника Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви НП України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з перебуванням у тривалій відпустці судді Бояринцевої М. А., в провадженні якої перебувала справа №640/5179/19, для подальшого розгляду справу передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду і вирішення адміністративної справи №640/5179/19 визначено суддю Шрамко Ю.Т .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 р. справу прийнято до провадження судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю. Т. (Мамедова Ю.Т. з 11.03.2021 р. у зв`язку із реєстрацією шлюбу).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Правові засади організації та діяльності НП України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НП України визначені Законом №580.

Згідно з вимогами ст.17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст.18 Закону № 580 встановлено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до вимог ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами 2, 3 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

17.09.2018 р. заступник начальника відділу Головного слідчого управління НП України (також далі - ГСУ НП України) підполковник поліції Лавренчук В. В. подав заступнику Голови Національної поліції України - начальнику ГСУ генералу поліції третього рангу ОСОБА_5 рапорт (т.1 арк.133), в якому вказано що працівниками 5-го відділу 3-го управління ГСУ НП України виявлено суттєву невідповідність відомостей статистичної звітності за 2017 рік в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, зокрема залишку кримінальних проваджень про ДТП зі смертельними наслідками в слідчих підрозділах ГУНП в Київській області. Зокрема повідомляється про можливе укриття працівниками ГУНП в Київській області ДТП зі смертельними наслідками від реєстрації з метою створення уяви про належну організацію роботи з розслідування кримінальних проваджень про ДТП. З метою встановлення об`єктивних причин розбіжностей кількості залишку кримінальних проваджень зі смертельними наслідками, а також з метою перевірки організації та стану розслідування злочинів у сфері транспорту, вважає за необхідне здійснити виїзд працівників ГСУ до ГУНП в Київській області для перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, в період з 24.09.2018 р. по 28.09.2019 р. ГСУ НП України здійснено перевірку стану організації діяльності слідчих ГУ НП України, у тому числі відділу розслідувань у сфері розкриття транспорту, в ході якої виявлено недоліки в організації роботи з розкриттям та розслідування злочинів у сфері транспорту. За результатами перевірки та виявленими недоліками складено Довідку «Про результати перевірки стану організації досудового розслідування злочинів у сфері транспорту в ГУНП в Київській області» (також далі - Довідка) (т.1 арк.126-130), за підписом старшого слідчого в ОВС ГСУ в НП України майора поліції Стецюка Д. Г. та т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ капітана поліції Куліцького М. В.

04.10.2018 р. т.в.о. начальника відділу ГСУ НП України підполковник поліції Рогаль М. В. подав заступнику Голови Національної поліції України - начальнику ГСУ генералу поліції третього рангу ОСОБА_5 . Доповідну записку (т.1 арк.154-155), в якій повідомлялось, що співробітниками ГУ НП в Київській області порушено вимоги Положення по порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 р. №139, а саме: в діях співробітників СУ ГУ НП в області вбачається невнесення до облікових електронних без ЄРДР відомостей за ст.286 КК України про смерть потерпілих та фальсифікацію відомостей шляхом анулювання даних про кількість загиблих у картках облікової звітності Ф.1.При цьому, співробітниками УІАП ГУ НП в області, при наявності передбаченого доступу до електронної системи ЄРДР, під час наявності відомостей про ІІПС та у подальшому в окремих звітних періодах, звірки відомостей облікових карток Ф.1 з фактичними даними Єдиного реєстру досудових розслідувань не здійснювались.

05.10.2018 р. заступником Голови НП України - начальником ГСУ генералом поліції третього рангу ОСОБА_5. листом №19769/24/3/5-2018 «Про проведення службового розслідування» (т.1 арк.134-135) направлено лист Начальнику ГУ НП в Київській області генералу поліції третього рангу ОСОБА_6 , в якому вказано на необхідність провести службове розслідування за фактом неналежного виконання функціональних обов`язків співробітниками ГУ НП в Київській області.

09.10.2018 р. начальник ГУ НП в Київській області генерал поліції третього рангу ОСОБА_6 надав доручення №8629 заступнику начальника ГУ НП в Київській області - начальнику слідчого управління підполковнику поліції Рекуну С. В. провести службове розслідування (т.1 арк.136).

16.10.2018 р. до слідчого управління ГУ НП в Київській області з ГСУ НП України (вих. №20398/24/3/5-2018) (т.1 арк.126-130) надійшла Довідка про результати перевірки стану організації досудового розслідування злочинів у сфері транспорту в ГУНП у Київській області.

26.10.2018 р. відбулась нарада під головуванням заступника Голови НП України - начальника ГСУ ОСОБА_5. (протокол №232) (т.1 арк.124-125), під час якого ухвалили, зокрема, організувати проведення в ГСУ службових розслідувань за фактами порушень, виявлених працівниками ГСУ під час перевірок службової діяльності слідчих підрозділів головних управлінь Національної поліції, в тому числі у Київській області.

13.11.2018 р. наказом ГУНП в Київській області №2291 за результатами розгляду Довідки ГСУ НП України за виявленими фактами порушень норм кримінального процесуального законодавства України під час досудового розслідування кримінальних проваджень працівниками слідчих підрозділів ГУНП в Київській області призначено службове розслідування.

30.11.2018 р. заступник начальника слідчого управління ГУ НП в Київській області майор поліції Заморока Д. А. отримав від ОСОБА_1 письмові пояснення.

30.11.2018 р. дисциплінарна комісія, розглянувши довідку ГСУ НП України про результати перевірки стану організації досудового розслідування злочинів у сфері транспорту в ГУ НП в Київській області, підготувала Висновок від 30.11.2018 р., що був затверджений начальником ГУ НП в Київській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_6 (т.1 арк.14-33, арк.137-152). Дисциплінарна комісія рекомендувала за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні вимог ст.1, ст.11 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, ст.39 Кримінального процесуального кодексу України (далі також - КПК України), наказу ВМС від 06.07.2017 р. №570 щодо незабезпечення організації та контролю при розслідування кримінальних проваджень за фактами дорожньо-транспортних пригод, начальникові відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 оголосити догану.

04.12.2018 р. наказом за підписом начальника ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 №2417 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників слідчих підрозділів ГУНП в Київській області» (т.1 арк.110-122, арк.147-153) за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні вимог ст.1, ст.11 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, ст.39 КПК України, наказу ВМС від 06.07.2017 р. №570 щодо незабезпечення організації та контролю при розслідування кримінальних проваджень за фактами дорожньо-транспортних пригод, начальникові відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

22.11.2018 р. НП України, за підписом заступника Голови-начальник ГСУ НП України генерала поліції третього рангу ОСОБА_5 прийнято наказ №1072 «Про призначення та проведення службового розслідування» (т.1 арк.158), відповідно до якого, на виконання пп.1 п.2 р.І Протоколу наради Головного слідчого управління від 26.10.2018 р. №232 за фактами порушень, виявлених працівниками ГСУ НП України під час перевірок службової діяльності слідчого підрозділу ГУ НП в Київській області, відповідно до вимог ст.14 та ст.15 Дисциплінарного статуту призначено службове розслідування, та створено дисциплінарну комісію у складі:

· Голова Комісії: полковник поліції Довгунь С. З. , заступник начальника ГСУ;

· Члени комісії: підполковник поліції Рогаль М. В. , начальник відділу ГСУ; підполковник поліції Лавренчук В. В. , заступник начальника ГСУ; підполковник поліції Лущай Н. Ю , старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ; підполковник поліції Герасимчук В. В. , Старший слідчий в особливо важливих справах-криміналіст РСУ; майор поліції Богатюк Д. П. , старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ; капітан поліції Байдащук А. Г. , старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ.

18.12.2019 р. заступник начальника ГСУ НП України полковник поліції С. З. Довгунь подав Заступникові Голови - начальника ГСУ НП України генералу поліції третього рангу ОСОБА_5 рапорт (т.1 арк.160) з проханням продовжити строк службового розслідування на один місяць.

19.12.2018 р. НП України, за підписом заступника Голови-начальник ГСУ НП України генерала поліції третього рангу ОСОБА_5 прийнято наказ №1188 «Про продовження строку службового розслідування» (т.1 арк.161), яким строк службового розслідування продовжили на один місяць.

21.01.2019 р. дисциплінарною комісією, за результатами проведеного на підставі наказу НП України №1072 від 22.11.2018 р. службового розслідування за фактами порушень, виявлених працівниками ГСУ НП України під час перевірок службової діяльності з 24 по 28.09.2018 та з 16 по 20.10.2018 р. слідчого підрозділу ГУ НП в Київській області складено Висновок за результатами проведення службового розслідування, який затверджений т.в.о Голови Національної поліції генералом поліції другого рагу ОСОБА_2 21.01.2019 р. (також далі - Висновок від 21.01.2019 р.) (т.1 арк.175-187).

Дисциплінарна комісія, за результатами службового розслідування рекомендувала:

· клопотати перед Головою НП України скасувати п.1 наказу ГУ НП в Київській області від 04.12.2018 р. №2417 про накладення дисциплінарних стягнень на начальника відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 у зв`язку із невідповідністю стягнень ступеню тяжкості вчинення дисциплінарних проступків;

· за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні п.1 ч.1 ст.18 Закону №580, ч.1 ст.1., ч.2 ст.2 та ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту, ч.1 ст.39 КПК України, вимог п.6 р.Х наказу МВС України від 07.07.2017 р. №575 «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» (далі також - Інструкція №575), вимог абз.20 п.1 глави 2 р.І, п.2 глави 2, п.1 глави 8 р.ІІ, п.1 р.V Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.06.2016 р. №139 (далі також - Положення №139), п.6, п.8, п.9 р.ІІ, п.3, п.4, п.6, пп.10 п.8 р.ІІІ Інструкції з організації діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 № 570, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2017 р. за № 919/30787 (далі також - Інструкція №570) та п.1 р.V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затверджених наказом МВС від 06.07.2017 р. №5709 (далі також - Положення №5709), п.1, п.2, п.4, п.5, п.10, п.12, п.14, п.15, п.17, п.18 п.19, п.20, п.22 функціональних обов`язків підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області, звільнити з посади.

31.01.2019 р. наказом №190 за підписом т.в.о. Голови НП України ОСОБА_2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (т.1 арк.103-104, арк.106-107, арк.188-189) скасовано п.1 наказу ГУНП в Київській області від 04.12.2018 р. №2417 у зв`язку з невідповідністю стягнень ступеню тяжкості вчинених дисциплінарних проступків, та за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні п.1 ч.1 ст.18 Закону №580, ч.1 ст.1., ч.2 ст.2 та ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту, ч.1 ст.39 КПК України, вимог п.6 р.Х Інструкції №575, вимог абз.20 п.1 глави 2 р.І, п.2 глави 2, п.1 глави 8 р.ІІ, п.1 р.V Положення №139, п.6, п.8, п.9 р.ІІ, п.3, п.4, п.6, пп.10 п.8 р.ІІІ Інструкції №570 та п.1 р.V Положення №5709, п.1, п.2, п.4, п.5, п.10, п.12, п.14, п.15, п.17, п.18 п.19, п.20, п.22 функціональних обов`язків, підполковника поліції ОСОБА_1 начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області, звільнено з посади.

Оскаржуваний Наказ №190 було складено на підставі рекомендацій наданих дисциплінарною комісією у Висновку від 21.01.2019 р.

Таким чином, листопаді 2018 року, за результатами вивчення Довідки, було призначено проведення двох незалежних службових розслідувань: ГУНП в Київській області (на підставі наказу від 13.11.2018 р. №2291) та НП України (на підставі наказу від 22.11.2018 р. №1072).

Позивач не погоджуючись із прийнятим Наказом №190 звернувся до суду з метою захисту свої прав та інтересів.

В позовній заяві Позивач зазначає про протиправність проведення службового розслідування в листопаді 2018 року, через відсутність нормативного врегулювання порядку проведення службового розслідування в НП України. Однак, суд критично ставиться до вказаних посилань Позивача з огляду на наступне.

Частинами 1 та 10 ст.14 Дисциплінарного статуту закріплено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

12.03.2013 р. відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення, наказом МВС України від 02.04.2013 р. №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» було затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

В п.1.1 р.І Інструкції №230 вказано, що дана Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

Відповідно до п.4 наказу МВС України від 02.04.2013 р. №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

26.04.2013 р. набрала чинності Інструкція №230, оскільки в «Офіційному віснику України», 2013, №30 (26.04.2013), ст.1043, було опубліковано наказ МВС України від 02.04.2013 р. №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».

Водночас, 07.11.2018 р. наказом МВС України №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» затверджений Порядок №893.

В п.1 р.І Порядку №893 вказано, що даний Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

При цьому, в п.3 наказу МВС України від 07.11.2018 р. №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» визнано таким, що втратив чинність, наказ МВС України від 12.03.2013 р. №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».

Водночас, в п.4 наказу МВС України від 07.11.2018 р. №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» вказано, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

21.12.2018 р. набрав чинності наказ МВС України від 07.11.2018 р. №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», оскільки він був опублікований в «Офіційному віснику України», 2018, №98 (21.12.2018), ст. 3257.

Як наслідок, і Інструкція №230 і Порядок №893 врегульовували одні і ті ж самі правовідносини, а саме проведення службового розслідування порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Водночас, до 21.12.2018 р. Інструкція №230 була чинна, та її правомірно застосовували працівники НП України під час призначення проведення службового розслідування. При цьому, після 21.12.2008 р. дисциплінарною комісією правомірно було застосовано Порядок №893.

В позовній заяві Позивач вказує про відсутність повноважень у т.в.о. Голови НП України ОСОБА_2 приймати Наказ №190. Однак, суд критично ставиться до вказаних посилань Позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.21 Закону №580 безпосереднє керівництво поліцією здійснює керівник поліції. Керівник поліції має першого заступника та заступників.

В ч.2 та ч.3 ст.2 Дисциплінарного статуту передбачено, що керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.

Прямим керівником до позивача є Голова НП України. або особа, яка тимчасово виконує обов`язки Голови НП України.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом. Керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських.

Положеннями ч.9 ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено, що застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч.1 ст.1 Закону №580).

Відповідно до абз.3 ч.5 ст.19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) у разі відсутності керівника центрального органу виконавчої влади чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов`язки виконує один із заступників відповідно до встановленого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов`язків.

Таким чином, заступник керівника може тимчасово виконувати обов`язки керівника центрального органу виконавчої влади.

Наказом НП України №112о/с від 28.01.2019 р. «По особовому складу», за підписом Голови НП України Князєва С. М., у зв`язку із вибуттям у відпусту виконання обов`язків Голови НП України тимчасово покладено на генерала поліції другого рангу ОСОБА_2 (0008450), першого заступника Голови НП України - начальника кримінальної поліції.

З огляду на вказане, т.в.о. Голови НП України ОСОБА_2. був наділений повноваженнями приймати Наказ №190.

При цьому, суд приймає до уваги ч.8 ст.20 Дисциплінарного статуту, у якому передбачено, що протягом двох місяців з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його скасувати, пом`якшити або застосувати суворіше дисциплінарне стягнення, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

Як вбачається із матеріалів справи, т.в.о. Голови НП України ОСОБА_2. прийняв оскаржуваний Наказ №190 в двомісячний строк, який визначений ч.8 ст.20 Дисциплінарного статуту.

Натомість, суд не погоджується з твердженнями Позивача про наявність загальнодоступної інформації в Інтернет ресурсах, що ОСОБА_2 виконує повноваження Голови НП України понад чотири місці, а саме з грудня 2017 року по січень 2019 року, оскільки жодних належних доказів на підтвердження таких посилань Позивачем до суду не надано.

Суд також критично оцінює посилання Відповідачів, зазначені у відзивах на позовну заяву, в контексті прийняття спірного Наказу №190, зокрема на підставі поданого позивачем рапорту від 08.02.2019 р., поданого ОСОБА_1 , в зв`язку із визнанням вини, з огляду на наступне.

Насамперед, суд звертає увагу, що вказаний рапорт було подано Позивачем після прийняття спірного Наказу №190, що очевидно унеможливлює його врахування під час прийняття спірного наказу.

Більше того, в мотивувальній частині Наказу №190 жодного посилання на визнання вини Позивачем не наведено, як і відсутні відібрані письмові пояснення від нього, в яких би він визнавав факт вчинення ним порушення п.1 ч.1 ст.18 Закону №580, ч.1 ст.1., ч.2 ст.2 та ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту, ч.1 ст.39 КПК України, вимог п.6 р.Х Інструкції №575, абз.20 п.1 глави 2 р.І, п.2 глави 2, п.1 глави 8 р.ІІ, п.1 р.V Положення №139, п.6, п.8, п.9 р.ІІ, п.3, п.4, п.6, пп.10 п.8 р.ІІІ Інструкції №570, п.1 р.V Положення №5709, п.1, п.2, п.4, п.5, п.10, п.12, п.14, п.15, п.17, п.18 п.19, п.20, п.22 функціональних обов`язків.

Натомість, в тексті Письмових пояснень від 30.11.2018 р. вказано, що недоліки спричинені недобросовісним виконанням своїх службових обов`язків деякими слідчими та неналежним контролем за їх діяльністю. Керівників територіальних слідчих підрозділів ГУ НП в Київській області. При цьому, як зазначається в тексті Письмових пояснень керівництво Слідчого управління ГУ НП в Київській області та відділ розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області належним чином виконували власні повноваження.

Таким чином, посилання Відповідача та третьої особи, що Наказ №190 прийнято на підставі Рапорту, та в зв`язку із визнанням своєї вини позивачем не підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до наданого Відповідачем Послужного списку ОСОБА_1 (0102919) (т.1 арк.193-206) з 15.03.2016 р., Позивач призначений на посаду начальника відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області, має спеціальне звання «підполковник».

08.02.2019 р. Позивач подав рапорт начальнику ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 (т.1 арк.108) про призначення його на посаду начальника Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області.

15.02.2019 р. наказом ГУ НП в Київській області №94 о/с «По особовому складу» призначити підполковника поліції ОСОБА_1 (0102919) (т.1 арк.109) начальником Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області, звільнивши з посади начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 08.02.2019 р., наказ Поліції від 31.01.2019 р. №190.

Водночас відповідно до ч.1 ст.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, за положеннями ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами Україні «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Згідно абз.1 та абз.3 пп.6.2.2 п.6.2 р.VI Інструкції №230 (чинної на момент проведення службового розслідування), виконавець (голова, члени комісії) зобов`язаний: дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов`язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов`язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування.

У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта.

Згідно пп.6.3.1, пп.6.3.2., пп.6.3.3, пп.6.3.4 п.6.3 р.VI Інструкції №230 (чинної на момент проведення службового розслідування), особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

Згідно з п.2 р.ІV Порядку №893 (чинного на момент складення Висновку від 23.01.2019 р.) поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Згідно з п.1 р.V Порядку №893 (чинного на момент складення Висновку від 23.01.2019 р.), проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п.4 р.V Порядку № 893 (чинного на момент складення Висновку від 23.01.2019 р.), службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином, як приписами Інструкції №230, такі і приписами Положення №893 передбачено право поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються. Натомість, за приписами Інструкції №230 та Положення №893 особа, яка проводить службові розслідування, зобов`язана вживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування.

Як встановлено судом, за результатами вивчення Довідки, було призначено проведення двох незалежних службових розслідувань: ГУНП в Київській області (на підставі наказу від 13.11.2018 р. №2291) та НП України (на підставі наказу від 22.11.2018 р. №1072).

Суд наголошує, що особа, щодо якої проводиться два окремих незалежних службових розслідувань наділена правом захисту та правом на давати власні пояснення в кожному із службових розслідувань.

Як вбачається із матеріалів службового розслідування, наданого Відповідачем-1, письмові пояснення ОСОБА_1 були отримані заступником начальника слідчого управління ГУ НП в Київській області майором поліції Заморокою Д. А. Тобто, вказані письмові пояснення були отриманні під час проведення службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУ НП в Київській області від 13.11.2018 р. №2291, за виявленими фактами порушень норм кримінального процесуального законодавства України під час досудового розслідування кримінальних проваджень працівниками слідчих підрозділів ГУНП в Київській області.

Причому, як вбачається із наданих Відповідачем-1 матеріалів службового розслідування, жодних письмових пояснень у ОСОБА_1 дисциплінарною комісією, яка була сформована на підставі наказу НП України №1072 від 22.11.2018 р. не отримувалось.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (також далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як наслідок, до матеріалів справи Відповідачем не надано доказів, що ОСОБА_1 надавав власні пояснення щодо обставин перевірки, яка проводилась дисциплінарною комісією на підставі наказу НП України №1072 від 22.11.2018 р.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (також далі- ЄСПЛ).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

28.09.1977 р. на 275-му засіданні заступників міністрів, з метою необхідності забезпечення справедливості у відносинах між особою та адміністративними органами, прийнято Резолюцію (77)31 про заходи особи відносно актів адміністративних органів, в якій рекомендовано урядам керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку: «І. Право бути вислуханим» - щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом.

Відповідно до п.20 «Принципу 2 Доступ до інформації» Коментаря до Додатку Резолюції №(77)31 забезпечує особі можливість ефективно використовувати своє право бути вислуханою шляхом надання їй доступу до відповідних факторів, на яких базується адміністративний акт.

Відповідно до ст.14 Рекомендації R(2007)7 про належне адміністрування, якою прийнято Кодексі належного адміністрування, затверджена Комітетом Міністрів, на засіданні комітету міністрів 999bis від 20.06.2007 р. закріплено право приватних осіб бути вислуханими стосовно окремих рішень, зокрема у разі, якщо державна адміністрація має намір прийняти окремий акт, щоб мати прямий і несприятливий вплив на права приватних осіб, і якщо вони не мали можливості прокоментувати, якщо це не є очевидно необхідним, цим особам повинна бути надана можливість зробити це протягом розумного строку, відповідно до процедур, встановлених національним законодавством, і, якщо це доречно, за допомогою особи, яку вони вибирають.

Аналогічне право бути вислуханим закріплено в Європейських принципах державного управління, затверджені в межах Програми підтримки розвитку державного управління та менеджменту Спільної ініціативи Організації економічного співробітництва та розвитку та Європейського Союзу (СИГМА) №27 від 1999 року (CCNM/SIGMA/PUMA(99)44/REV1).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що Відповідач-1 провів службове розслідування без дотримання визначеної ст. 18 Дисциплінарного статуту процедури забезпечення поліцейському права на захист, так як позивач пояснення щодо обставин вчинення ним дисциплінарного проступку не надавав та відповідачем не складено акт про відмову від надання таких пояснень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що Відповідачем-1 під час проведення службового розслідування не забезпечено гарантоване право Позивача на захист.

Крім того, відповідно до п.4 р. VІ Порядку №893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

· обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

· пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

· пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

· пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

· обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Згідно з п.5 р.VI Порядку №893, в резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Натомість, як вже було вказано вище, під час службового розслідування, проведеного на підставі наказу НП України №1072 від 22.11.2018 р. письмові пояснення у ОСОБА_1 не відбирались.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку відбулось порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, а тому не здійснено проведення повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування.

З огляду на те, що у ОСОБА_1 під час службового розслідування, що проводився на підставі наказу НП України №1072 від 22.11.2018 р., не відбирались письмові пояснення та йому не була надана можливість довести власну позицію, суд не погоджується із твердженням Відповідача-1 що Наказ №190 є законним та обґрунтованим, відтак, суд погоджується із твердженнями Позивача про протиправність прийняття Наказу №190, в частині звільнення з посади начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС країни визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини (далі- ЄСПЛ) неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

В рішенні ЄСПЛ за заявою №37801/97 від 01.07.2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. В рішенні ЄСПЛ від 10.02.2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні ЄСПЛ від 27.09.2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» ЄСПЛ зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із змісту п.1 резолютивної частини Наказу №190 було скасовано п.1 наказу ГУНП в Київській області від 04.12.2018 р. №2417 у зв`язку з невідповідністю стягнень ступеню тяжкості вчинених дисциплінарних проступків. Крім того, п.2 резолютивної частини Наказу №190 за вчинення дисциплінарного проступку підполковника поліції ОСОБА_1 начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області, звільнено з посади.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов, викласти зміст резолютивної частини постанови, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України.

Таким чином, належним способом захисту прав Позивача є визнання протиправним та скасування п.1 Наказу №190, в частині скасування п. 1 наказу ГУ НП в Київській області від 04.12.2018 р. №2417 та п.2 Наказу №190.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1536,20 грн.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. А. Богомольця, 10; ), Першого заступника Голови Національної поліції України - начальника кримінальної поліції, генерала поліції другого рангу ОСОБА_2. (01601, м. Київ, вул. А. Богомольця, 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ), про визнання протиправним та скасування наказу в частині задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 резолютивної частини наказу від 31.01.2019 р. №190 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.12.2018 р. №2417.

3. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 резолютивної частини наказу від 31.01.2019 р. №190 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1536,20 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. А. Богомольця, 10; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова