Справа № 610/1813/21
Суддя: Храмцов В. Б.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/1813/21
№ 2-а/610/27/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді: Храмцова В.Б.

за участю секретаря судового засідання: Турченкової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попова Віталія Юрійовича до Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Попов В.Ю. звернувся до суду з адміністративним позовом до Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові він зазначив, що 30 травня 2021 року близько 22 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 його було зупинено на автомагістралі Київ - Харків - Довжанський, в напрямку руху з міста Чугуїв Харківської області, капітаном поліції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області Бабковим Віталієм Миколайовичем була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 999148, відповідно до якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

З твердженням інспектора Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції Бабковим Віталієм Миколайовичем, позивач не погоджується, оскільки п. 8.7.3 «е» ПДР України не порушував, зазначив, що він підійшов до працівників поліції для того, щоб дізнатися причини зупинки та працівник поліції повідомив, що автомобіль Volkswagen Golf у м. Чугуїв проїхав на червоний сигнал світлофора, при цьому, працівники поліції не встановлювали хто керував автомобілем та не перевіряли документи ОСОБА_1 . Позивач заперечував проти інкримінованого правопорушення та запропонував надати будь-які докази його вчинення. Для огляду працівники поліції пред`явили відеозапис, який зроблений у темний час доби, на якому нерозбірливо можна було встановити, що якийсь автомобіль, схожий за конструкцією на Volkswagen Golf, проїжджає по дорозі повз світлофор. Відеозапис зроблений з ракурсу, що є перпендикулярним по відношенню до автомобільної дороги та з місця за декілька метрів від неї. При цьому неможливо було встановити ані марку автомобіля і його реєстраційний номер, ані сигнал світлофора, що регулює проїзд пішохідного переходу чи перехрестя, ані місце здійснення запису. На зазначені обставин, що вказують на неналежність доказів, позивач звернув увагу працівників поліції. Оскільки інших доказів порушення правил дорожнього руху не було пред`явлено, позивача більше не затримували і вони залишимо місце зупинки та продовжили свій рух. Після зупинки транспортного засобу та в період спілкування з працівниками поліції будь- які документи щодо інкримінованого правопорушення не складалися, особа правопорушника не встановлювалась, розгляд справи не здійснювався. Вважає, що відсутні події і склад адміністративного правопорушення з його боку, а тому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутностиі, підтримали адміністративний позов та просили його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином , відзиву та будь яких доказів суду не надав.

Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 травня 2021 року близько 22 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 його було зупинено на автомагістралі Київ - Харків - Довжанський, в напрямку руху з міста Чугуїв Харківської області, капітаном поліції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області Бабковим Віталієм Миколайовичем та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 999148 від 30 травня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із постанови про накладення адміністративного правопорушення вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, а саме за те, що водій транспортного засобу проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий рух червоний сигнал світлофору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Таким чином, суд доходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду адміністративного позову був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №Р241499123J5C2D79E88 від 18 червня 2021 року.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у випадках, встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що позивачем при поданні адміністративного позову у справі №610/1813/21 було надмірно сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн., суд доходить висновку про необхідність повернення позивачу надміру сплачений судовий збір у зазначеній сумі відповідно до платіжного доручення №Р241499123J5C2D79E88 від 18 червня 2021 року.

Також, у відповідності до ст.139 КАС України з відповідача Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із (ч.5 ст. 134 КАС України):

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Згідно правової позиції, викладеній в постанові ВС від 07.05.2020 у справі 320/3271/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У висновку ВС, викладеному у Постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19 вказано, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано довідку про оплату за фактично надані адвокатом послуги та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 01/06-21 від 14.06.2021 року, укладеного між адвокатом Поповим Віталієм Юрійовичем та Білокудрею Володимиром Валерійовичем, в якому зазначено, що сума гонорару адвоката за вказаним договором складає 5000,00грн. незалежно від строків та результатів вирішення спірних правовідносин, ступеню складності справи, правових послуг, необхідних для бажаних для досягнення бажаного клієнтом результату.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з урахуванням принципу розумності, витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи доведеність та співмірність по відношенню до складності справи, об`єму наданих послуг, і пропорційності щодо обсягу наданих послуг, підлягають відшкодуванню у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попова Віталія Юрійовича до Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 999148 від 30 травня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену капітаном поліції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області Бабковим Віталієм Миколайовичем, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн. згідно платіжного доручення №Р241499123J5C2D79E88 від 18 червня 2021 року за подання адміністративного позову.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя