Справа № 500/2654/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2654/21

11 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Кавчак О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_5.,

представника відповідача Живчик В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.04.2021 №4, №4, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі, також - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі, також - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021 №4, №4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі, зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на підставі акта перевірки №977/19/00/0704/ НОМЕР_1 від 12.03.2021 Головним управління ДПС у Тернопільській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021 №4, яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 59,99 грн та №4, яким застосовано адміністративний штраф за порушення норм законодавства про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у сумі 500000,00 грн.

Із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними та вказує, що перевіркою встановлено, що по АДРЕСА_1 встановлено факт реалізації пально-мастильних матеріалів - дизельного пального в кількості 27,27 л. на загальну суму 599,94 грн, дану розрахункову операцію не проведено через зареєстрований опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, не видано розрахунковий документ (касовий чек) чим порушено порядок господарської діяльності.

Проте позивач вказує на те, що висновки перевірки є помилковими та не відповідають фактичним обставинам, оскільки за адресою по АДРЕСА_1 юридично відсутня АЗС, заправна колонка, яка є на фотознімках йому не належить, її використовує інша особа, а він же лише зберігає пальне для особистого використання згідно наданої ліцензії.

Крім того зазначає, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 у справі №601/674/21, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, що надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1, ч.1 ст.164 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутності події (фактів систематичного проведення господарської діяльності ОСОБА_1 без отримання відповідної ліцензії) та за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Ухвалою судді від 28.05.2021 позовну заяву, після усунення її недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання 22.06.2021 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.

Від представника відповідача 13.07.2021 надійшов відзив на адміністративний позов (аркуші справи 69-73), в якому він просить відмовити в задоволенні позову, та вказує, що Головним управління ДПС у Тернопільській області 04.03.2021 о 12:10 год. проведено фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1 та встановлено факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання, а саме: реалізовано дизельне паливо на суму 599,94 грн. Дану розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ (чек). Також встановлено порушення роботодавцем законодавства в частині укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, а саме трудова угода між ФОП ОСОБА_1 та оператором АЗС ОСОБА_2 на момент перевірки не пред`являлась.

Ухвалою суду від 13.07.2021 відкладено розгляд справи.

Від позивача 22.07.2021 надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що на фотознімку колонки зафіксована колонка, яка належить ОСОБА_2 , вона є несправною і саме він її тестував 04.03.2021. Зазначає, що ОСОБА_2 не перебуває у будь-яких трудових відносинах з позивачем.

Ухвалами суду від 28.07.2021 та 30.07.2021 розгляд справи відкладено.

Від представника відповідача 02.08.2021 надійшло заперечення (аркуші справи 124-126), в яких він вказує, що ФОП ОСОБА_1 для здійснення своєї господарської діяльності, згідно поданої заяви, отримав ліцензію на право зберігання пального реєстраційний номер № НОМЕР_2 , дата реєстрації 14.02.2020 на адресу АДРЕСА_1 .

Згідно даних АІС "Податковий блок", ФОП ОСОБА_1 в повідомленнях 20-ОПП не зазначено транспортних засобів, які б могли використовуватись ним для ведення господарської діяльності.

Згідно поданої звітності за 2020 рік та перше півріччя 2021 року ФОП ОСОБА_1 не одержано жодних доходів від підприємницької діяльності (податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця містяться в матеріалах справи), в той час, як ним, згідно даних акцизних накладних здійснено придбання дизельного палива у 2020 році, а саме: 01.09.2020 ФОП ОСОБА_1 придбано у ТОВ "Софія Ойл" (код ЄДРПОУ - 39440179) важкі дистиляти (газойлі) (код УКТ ЗЕД - ) в кількості 3471,25 л та в кількості 10492,36 л.

Будь-якої інформації, що підтверджувала б використання такої кількості пального для потреб власного споживання, позивачем не надано.

Ухвалою суду від 02.08.2021 розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Також в судовому засіданні 30.07.2021 було допитано в якості свідків ОСОБА_2 та головного державного ревізора інспектора ОСОБА_4.

Так, згідно показів гр. ОСОБА_2 слідує, що останній у трудових відносинах з ОСОБА_1 не перебуває, самостійно використовуючи власну заправну колонку здійснює промивку паливних систем транспортних засобів. Орендує приміщення (гараж 20 кв.м.) за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 згідно договору позички для власних потреб. Приміщення знаходиться по сусідству з приміщенням яке орендує ОСОБА_1 , однак має окремий вхід та є ізольованим. Також, пояснив, що станом на час приїзду працівників податкової в заправній колонці містилась рідина для промивки паливних систем, яка ОСОБА_2 і була залита в їхній автомобіль на їх же прохання. При цьому, стверджує, що повідомив осіб, які в подальшому представились інспекторами, що в колонці не міститься палива, а лише промивка.

Згідно показів державного ревізора інспектора ОСОБА_4 слідує, що прибувши на місце перевірки він звернувся до ОСОБА_2 з проханням заправити автомобіль, на що останній без будь-яких заперечень за допомогою заправної колонки що зображена на світлокопії доданій до акта перевірки, здійснив заправку їхнього автомобіля дизпаливом в кількості 27,27 літрів на суму 599,94 грн та отримав вказані кошти. Операція не була проведена через реєстратор розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ.

В подальшому, в процесі перевірки було виявлено, що заправний шланг від колонки під`єднаний до пластикової каністри.

При цьому, покази свідків щодо місця знаходження цієї пластикової каністри різняться. ОСОБА_2 стверджував, що каністра перебувала у приміщенні якому він орендує у ОСОБА_3 згідно договору позички. Натомість, інспектор Крисоватий І.Г. стверджував, що каністру виявлено в приміщенні, в якому ОСОБА_1 зберігає пальне для власних потреб. В акті перевірки вказана обставина належним чином не зафіксована.

Заслухавши доводи сторін, покази свідків, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.02.2020 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, основний вид діяльності вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

02.03.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), термін дії ліцензії з 14.02.2020 по 14.02.2025 (аркуш справи 26).

З метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 04.03.2021 №252-п проведено фактичну перевірку за адресою місця реалізації пального: АДРЕСА_2 , за період з 04.03.2018 по 13.03.2021 (аркуш справи 10).

В ході проведення перевірки встановлено факт реалізації підакцизних товарів (дизельне пальне в кількості 27,27 л. на суму 599,94 грн) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме: встановлено факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для власних потреб власного споживання чи промислово переробки.

Також встановлено порушення роботодавцем законодавства в частині укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівником, а саме: на АЗС за адресою АДРЕСА_1 здійснює реалізацію паливно-мастильних матеріалів оператор ОСОБА_2 . Трудова угода між ФОП ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 на момент перевірки не пред`явлена.

Результати вказаної перевірки оформлені актом № 977/19/00/0704/ від 12.03.2021 (аркуші справи 11-12).

Внаслідок наведеного, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021:

№4, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 59,99 грн;

№4, яким до позивача застосовано адміністративний штраф за порушення норм законодавства про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у сумі 500000,00 грн.

Також 11.03.2021 головний державний ревізор інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Метлушко Ігор Васильович склав прокол про адміністративне порушення №37 про порушення ФОП ОСОБА_1 п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (аркуш справи 13) та прокол про адміністративне порушення №38 про порушення ФОП ОСОБА_1 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (аркуш справи 14).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Згідно п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній, формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно п. 12 ст. 3 цього Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" дія даного Закону поширюється на суб`єктів господарювання які здійснюють розрахункові операції та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно абз. 23 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої Зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень.

За приписами статті 15 Закону №481/95-ВР, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

З аналізу вищевказаних положень Закону №481/95-ВР видно, що суб`єкти господарювання, які отримують пальне для власних потреб та зберігають його для використання в господарській діяльності, зобов`язані отримати відповідну ліцензію в органах ДПС. Виключенням є зберігання пального державними підприємствами, установами та організаціями; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву та суб`єктами господарювання, які зберігають пальне, для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газодобувних майданчиках, бурових платформах. Також дозволяється зберігання пального без отримання ліцензії в паливних баках транспортних засобів (технологічного обладнання) та у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару. В усіх інших випадках зберігання пального дозволяється виключно за наявності ліцензії, отриманої на кожне місце зберігання.

Як зазначалося вище, 02.03.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), термін дії ліцензії з 14.02.2020 по 14.02.2025. Отже, станом на момент проведення перевірки ліцензія на право зберігання пального була діюча, факту її анулювання суду не надано.

Поряд із цим, судом встановлено, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 у справі №601/674/21, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, що надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1, ч.1 ст.164 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного порушення. Вказана постанова набрала законної сили 13.04.2021.

Так згідно даної постанови, судом встановлено, що факту реалізації пального позивачем ( ОСОБА_1 ) 04.03.2021 не було, та разом з тим встановлено, що за даною адресою АЗС не знаходиться.

До того ж, позивач стверджує, що заправна колонка, яка є на фотознімках йому не належить, а її використовує інша особа, він же лише зберігає пальне для особистого використання згідно наданої ліцензії. У власності позивача наявна заправна колонка, однак, вона радикально відрізняється від зображеної на фото, іншого виробника та інша марка.

Відповідач стверджував, що колонка належить саме позивачу, оскільки при розгляді іншої судової справи факт належності йому заправної колонки позивачу ним визнано.

На вказані обставини позивач зазначив, що в іншій справі він стверджував про належність йому заправної колонки іншого виробника та марки, яка є переносною та зовсім не подібна на ту, яка використовується ОСОБА_2 .

Крім цього, при вирішенні даної справи, суд приймає до уваги повідомлення Управління Держпраці у Тернопільській області від 28.04.2021 №01-05/01/2086 (аркуш справи 17), згідно якого після розгляду матеріалів фактичної перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області відсутні підстави для складення постанови про накладення штрафу.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 орендують у ОСОБА_3 два хоч і суміжних, однак ізольованих приміщення, і належними доказами відповідачем не доведено, що рідина, якою здійснено заправку ОСОБА_2 автомобіля інспекторів є тим дизпаливом, що зберігається ОСОБА_1 для власних потреб.

Крім цього, експертизи виявленої рідини в процесі перевірки не проведено, як і не досліджено залишків пального в ємностях що належать ОСОБА_1 .

Також, жодними доказами не підтверджено факт трудових відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відтак, відсутні належні докази реалізації саме ФОП ОСОБА_1 пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального для потреб власного споживання.

Крім цього, суд критично оцінює покази свідків, оскільки останні так і не підтвердили реалізації пального при здійсненні господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а також, кожен з них є зацікавленою особою.

Оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021 №4, №4 фактично ґрунтувалися на цих двох фактах, а дані факти не підтверджені належними та допустимими доказами, відтак вони підлягають до скасування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову та приписи статті 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 5 000,59 грн сплаченого судового збору згідно з квитанціями №55861779 від 13.05.2021 та №56056070 від 24.05.2021 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 15.04.2021: №4, №4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5 000,59 грн (п`ять тисяч гривень 59 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43142763);

Головуючий суддя Баб`юк П.М.