Справа № 330/1792/21
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1792/21

2-а/330/20/2021

"09" серпня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі Корнієнко М.М.,

за участю представника позивача Подрєзової І.М.,

відповідача громадянина Таджикістану ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Таджикістану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Представник Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області Подрєзова І.М., звернулася до суду з позовною заявою до громадянина Таджикістану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2016 році громадянин Таджикистану ОСОБА_2 прибув на територію України по національному паспорту Республіки Таджикистан на заробітки. Зі слів іноземця, ОСОБА_3 проживав в м. Борисполі за рахунок тимчасових заробітків на будівельних майданчиках, винаймає кімнату у хостелі. Після втрати попереднього документа громадянин ОСОБА_4 документований паспортом серії НОМЕР_1 від 02.10.2019 року, терміном дії до 30.09.2029 року, виданим Посольством Республіки Таджикистан в Україні. 10.07.2020 року під час перевірки законності перебування громадянина ОСОБА_1 було встановлено, що він перебуває на території України з порушенням строків перебування.Проведеною перевіркою також встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє фінансове забезпечення для проживання в Україні та можливість отримати таке забезпечення законним способом, 10.07.2020 року громадянина ОСОБА_4 було виявлено біля кафе «Каравелла» по АДРЕСА_1 , де він працював тандирщиком без відповідного дозволу на це, необхідність якого передбачено законодавством України. Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»). 11.07.2020 року за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у відношенні громадянина Таджикистану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП № 000750, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП. Того ж дня винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 грн. Іноземець виконав адміністративне стягнення у встановленні законодавством строки. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у зв`язку з чим 11.07.2020 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій областібуло прийнято рішення про примусове повернення за межі України із зобов`язанням покинути територію України у термін до 09.08.2020 року та прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну до 11.07.2023 року. Вищевказана особа проживає на території нашої держави без засобів на належне існування та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з подальшим перебуванням в Україні, для отримання статусу біженця в Україні не зверталася. Громадянин Таджикистану ОСОБА_2 з жовтня 2016 року ухиляється від виїзду за межі України, підстави для перебування в Україні та подальшого в`їзду в Україну відсутні. Близькі родичі - громадяни України у іноземця відсутні. 28.07.2020 року під час проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території смт Кирилівки Якимівського району, знову було виявлено громадянина Таджикистану ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , де він, як і того року, працює тандирщиком без відповідного дозволу на це, необхідність якого передбачено законодавством України. При оцінюванні ситуації було взято до уваги: громадянин Таджикистану ОСОБА_1 перебуває на території України на нелегальному становищі та ухиляється від виїзду за межі України, що є грубим порушення частини третьої статті 9 Закону № 3773-VI. Порушення іноземною особою норми частини першої статті 21 Закону № 3773-VI, пунктів 3, 4 Постанови КМУ від 04.12.2013 №884 «Про затвердження Порядку підтвердження достатнього фінансового забезпечення іноземців та осіб без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України і виїзду за її межі та визначення розміру такого забезпечення», а саме: відсутність достатнього фінансового забезпечення або можливість отримати таке забезпечення законним способом на території України громадянином ОСОБА_5 для подальшого перебування на території України. Крім того, тією ж Постановою передбачено, що іноземці та особи без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України та виїзду за її межі до іншої держави, якщо інше не визначено законами, повинні мати кошти в 20-кратному розмірі прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць, встановленого в Україні на день їх в`їзду в Україну . Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення буде застосоване примусове видворення, що також передбачає розміщення у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, терміном до 12 місяців. До теперішнього часу громадянин Таджикистану ОСОБА_2 не виконав рішення Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 11.07.2020 року, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України. В своєму поясненні про невиконання рішення про примусове повернення в країну походження ОСОБА_1 заявив, що не покинув територію України у встановлений рішенням строк, оскільки відсутнє сполучення між країнами на час карантину. Проте, 29.07.2021 року в телефонному режимі під час бесіди з Консулом Посольства Республіки Таджикистан в м.Києві було з`ясовано, що наземне сполучення відсутнє, але авіасполучення працює у повному режимі з пересадками в Республіці Узбекистан, Казахстан, Туреччині, Афганістані. Тобто, двічі на тиждень літаком можно добратись з України в країну свого походження Республіку Таджикистан і карантинні обмеження в перелічених країнах щодо пересадки пасажирів відсутні.

Представник позивача,Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Крім того, у судовому засіданні заявила клопотання про затримання ОСОБА_1 на термін до шести місяців та поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого видворення з України.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Щодо клопотання представника районного сектору УДМС України в Запорізькій області про його затримання на термін до шести місяців та поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого видворення з України заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини:1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме - захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79, 103 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Оцінивши вказані докази, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення слід задовольнити та примусово видворити за межі території України громадянина Таджикістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи:

- по-перше, з того, що громадянин Таджикістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав в установлений строк, а саме до 09.08.2021 р., без поважних причин, рішення уповноважених осіб Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області від 11.07.2020 р. про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства;

- по-друге, з того, що відсутні, встановлені Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборони на примусове видворення громадянина Таджикістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,;

- по-третє, з того, що на останнього не поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Вказане в сукупності з тим, що в даному випадку наявні обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Таджикістану ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оскільки останній, як особа, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців не має законних підстав для перебування на території України, в установлений строк не виконав рішення про його примусове повернення без поважних причин, на думку суду, має наслідком застосування судом до громадянина Таджикістану ОСОБА_1 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Оскільки представник Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області не звертався з позовною заявою про затримання громадянина Таджикістану ОСОБА_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з позовною заявою зобов`язання останнього внести заставу та з позовною заявою про взяття останнього на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи, на підставі чого клопотання представника Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області про затримання ОСОБА_1 на термін до шести місяців та поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого видворення з України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби Запорізької області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 26, 124 Конституції України, ст.ст. 23, 30-32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 241-246, 250, 255, 288, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Таджикістану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого паспортом серії НОМЕР_1 від 02.10.2019 року, терміном дії до 30.09.2029 року примусово видворити за межі України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В. Нестеренко