Справа № 400/2078/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2078/21
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

при секретарі Цехмейстренко Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.12.2020 року №1 про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначалось, що оскаржуване податкове повідомлення- рішення (далі ППР) є незаконними та таким, що підлягає скасуванню з підстав того, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» дозволяє продаж сигар поштучно. Позивач також вказує про наявність ліцензії на торгівлю тютюновими виробами, доказів торгівлі вказаними сигарами перевіряючими також не встановлено, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Миколаєві, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що за результатами перевірки відносно позивача застосовано фінансові санкції у вигляд іштрафу за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку (збору) встановленого зразка. Однак, судом першої інстанції не було надано оцінки доказам, а саме податковій накладній про походження сигар та упаковку. Крім того, апелянт зазначає, що сигарети поставляються в упаковці з акцизною маркою по 10 сигар. Наявність акцизної марки на самій сигарі не вимагається законодавством. Водночас, пунктом 9 ч.2 ст. 15-3 Закону України №481 дозволяється поштучний продаж сигар. Таким чином, податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначається, що зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка є підставою для застосування до суб`єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій, при цьому, обов`язковою кваліфікуючою ознакою для застосування фінансових санкцій є саме зберігання тютюнових виробів, незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі. Відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємць ОСОБА_1 - здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі продовольчими та не продовольчими товарами за адресою м. Нова Одеса, Новоодеського району Миколаївської області.

На підставі наказу ГУ ДПС у Миколаївській області від 11.11.2020 року №127 контролюючим органом 12.11.2020 року проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним.

11.11.2020 року відповідачем видано направлення на перевірку № 180/14-29-01-04-31, №181/14-29-01-04-31, які були вручені працівнику позивача під розпис та пред`явлено службові посвідчення.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки від 12.11.2020 року №1025/14-29-09-01/ НОМЕР_1 (далі - Акт).

В ході перевірки встановлено та зафіксовано в Акті порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481 (далі - Закон №481), а саме під час здійснення перевіри перевіряючими встановлено факт зберігання 2 сигар «INDEPENDENCE ORIGINAL» без марок акцизного податку встановленого зразка.

У акті перевірки зазначено, що факт зберігання 2 сигар «INDEPENDENCE «ORIGINAL» без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.12.2020 року №1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000,00 грн.

Позивач вважає вказане рішення про застосування штрафних санкцій незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт зберігання в магазині позивача двох сигар «INDEPENDENCE «ORIGINAL» без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями продавця позивача, тому суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає, а викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі- Закон №481) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону №481 та пп.14.1.252 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України ) тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Абзацом 3 ч.4 ст.11 Закону №481 встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Також, відповідно до ст.11 Закону №481, маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію: загальна та власна назви виробу; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); вміст спирту (% об.); місткість посуду та інше.

Відповідно до ст.17 Закону, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Статтею 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачено, що тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну позначаються МАП в порядку визначеному законодавством.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані тютюнові вироби марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку, чим порушено ст. 11 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 р.

Таким чином з огляду на викладенні вище положення законодавства колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Згідно з абзацом 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів справи встановлено, що факт зберігання в магазині позивача, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 тютюнових виробів, а саме 2 сигар «INDEPENDENCE «ORIGINAL» без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями продавця ОСОБА_2 , відібраними безпосередньо під час перевірки.

Колегія суддів також не приймає доводи апелянта про те, що продавцем під час перевірки повідомлено перевіряючого, що вказані сигари закуповуються в упаковці по 10 шт і упаковка до них, на якій є марка акцизного збору знаходиться у складському приміщенні, та про відмову перевіряючих від огляду та дослідження зазначених доказів та документів, оскільки вказані відомості, які позивач висловлює у позовній заяві та в апеляційній скарзі, продавцем не були зазначені у поясненнях відібраних в ході проведення перевірки, зауважень до акту перевірки від позивача також надано не було.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що у наданій до позовної заяви позивачем накладній №5508731 від 29.05.2020 у позиції №26 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 приймає від постачальника ПП «Стар Трейд 1» дві штуки сигар «INDEPENDENCE «ORIGINAL».

Також, встановлено, що у попередніх позиціях цієї накладної зазначено, що сигари інших виробників, які приймав в цій накладній ФОП ОСОБА_1 в одиниці пач. (тобто пачки), а саме сигари «INDEPENDENCE «ORIGINAL» в од. шт. (штук), що підтверджує, що та упаковочна пачка від цих сигар, яка повинна бути з маркою акцизного податку встановленого зразка, не могла та взагалі не перебувала на реалізації чи у власності ФОП ОСОБА_1 у приміщенні магазину, де відбувалася перевірка.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а матеріалами справи доведеноі факт зберігання позивачем 2 сигар «INDEPENDENCE «ORIGINAL» без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується письмовими поясненнями та фото доказами наявними в матеріалах справи.

Таким чином, зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка є підставою для застосування до суб`єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій, при цьому, обов`язковою кваліфікуючою ознакою для застосування фінансових санкцій є саме зберігання тютюнових виробів, незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Повний текст складено та підписано19.08.2021 року

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець