Справа № 280/7157/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 280/7157/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в адміністративній справі № 280/7157/20 (суддя І інстанції Артоуз О.О.)

за позовом Приватного малого підприємства-фірми «ГЛАВА» до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Приватне мале підприємство-фірма «ГЛАВА» (далі позивач, ПМПФ «ГЛАВА») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач-1) та Державної податкової служби України (відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії відповідача-1 від 27.07.2020 № 1770233/20482343, від 21.08.2020 № 1860226/20482343, № 1860214/20482343, від 01.09.2020 № 1886541/20482343 та від 16.09.2020 № 1937647/20482343 про відмову в реєстрації податкових накладних від 20.05.2020 № 6, від 14.07.2020 № 6, від 26.06.2020 № 4, від 29.07.2020 № 7 та № 10;

- зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 20.05.2020 № 6, від 14.07.2020 № 6, від 26.06.2020 № 4, від 29.07.2020 № 7 та № 10.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування скарги відповідач-1 зазначив, що Комісією було прийнято ряд рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивача:

- від 27.07.2020 № 1770233/20482343 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 20.05.2020 № 6, з підстав: ненадання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; із зазначенням додаткової інформації «відсутній договір постачання, складські документи (інвентаризаційні відомості)»;

- від 21.08.2020 № 1860226/20482343 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 14.07.2020 № 6, з підстав: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні складські документи, документи навантаж.-розвантаж. Робіт, ОСВ 361, 631»;

- від 21.08.2020 №1860214/20482343 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.06.2020 № 4, з підстав: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні складські документи, документи навантаж.-розвантаж. робіт, ОСВ 361, 631»;

- від 01.09.2020 № 1886541/20482343 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 29.07.2020 № 7, з підстав: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «первинні документи щодо постачання, складські документи (інвентаризаційні описи)»;

- від 16.09.2020 № 1937647/20482343 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 29.07.2020 № 10, з підстав: ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні: довіреність, первинні документи щодо зберігання, складські документи, акти прийому-передачі товарів».

Апелянт також наголошує на тому, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок підтвердити реальність операцій, за якими складено податкову накладну покладається на платника податку. Вважає, що платник податків має самостійно визначати перелік первинних документів, які повинні відповідати вимогам чинного податкового законодавства та підтверджувати факт здійснення господарських операцій. Таким чином, вважає, що рішення Комісії про відмову у реєстрації спірних податкових накладних прийняті на законних підставах. Додатково зазначає, що, на думку контролюючого органу, ця справа є типовою, незначної складності та не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, внаслідок чого розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Приватне мале підприємство-фірма «ГЛАВА» як юридична особа, зареєстроване 22.11.1993, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено 12.11.2008 здійснено запис за номером: 1 024305. Місцезнаходження юридичної особи: 69002, м. Запоріжжя, вул. Поштова, б.115, кв.30. Види діяльності за кодами КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу (а.с. 23-24).

4 травня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 13628 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого він відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою такого рішення зазначено: «платником податків та/або його контрагентами здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних». (а.с. 216).

На адвокатський запит листом Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.07.2020 № 40927/10/08-01-06-03-17 надано відповідь, в якому зазначено, що підставою прийняття такого рішення стала інформація з ЄДПН про придбання позивачем товарів від контрагентів-постачальників ТОВ «СЕНТАВО КОМПАНІ» та ТОВ «СОЛДЕР», які здійснюють реалізацію товарів з номенклатурою, відмінною від номенклатури придбання та відсутності підприємства за адресою реєстрації. Також повідомлено, що Комісією при ГУ ДПС за наслідками розгляду поданих позивачем 10.06.2020 документів прийнято рішення від 19.06.2020 № 17083 про відповідність платника податку критеріям ризиковості з тих же підстав, тобто фактично підтверджено рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості. (а.с. 217-219).

Позивач у травні-липні 2020 року мав господарські відносини з Приватним акціонерним товариством «МЕТАЛУГРТРАНСРЕМОНТ» (далі ПРАТ «МЕТАЛУГРТРАНСРЕМОНТ»), Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОКОМОТИВ-ПОСТАЧ» (далі ТОВ «ЛОКОМОТИВ-ПОСТАЧ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (далі ТОВ «ЗТРЗ»).

Господарські операції позивача з ПРАТ «МЕТАЛУГРТРАНСРЕМОНТ» здійснювались на підставі Договору поставки від 10.01.2019 № 5, за яким позивач (Постачальник) зобов`язується поставити ПРАТ «МЕТАЛУГРТРАНСРЕМОНТ» (Покупцю) товар, зазначений у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, на умовах викладених в ньому (а.с. 59-61).

Реалізація товару, визначеного у Специфікації від 06.03.2020 № 53 до договору поставки від 10.01.2019 № 5 (а.с. 62), на підтвердження чого надано копію видаткової накладної від 20.05.2020 № РН-000045 (а.с. 63), якою визначено номенклатуру товару на загальну суму 8571,24 грн, в т.ч. ПДВ 1428,54 грн, яка від ПРАТ «МЕТАЛУГРТРАНСРЕМОНТ» підписана Голубовою О.Г. на підставі довіреності від 12.05.2020 № 81.

На дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, а саме поставки товару, позивачем складено податкову накладну від 20.05.2020 № 6 (а.с. 31).

Господарські операції позивача з ТОВ «ЛОКОМОТИВ-ПОСТАЧ» здійснювались на підставі Договору постачання від 23.06.2020 № 7, за яким позивач (Постачальник) зобов`язується поставити товар (запчастини), згідно з заявки ТОВ «ЛОКОМОТИВ-ПОСТАЧ» (Покупця) (а.с. 94-97).

На підставі рахунку-фактури від 14.07.2020 № СФ-000053 (а.с. 98), оплата за товар на суму 2250 грн здійснена у повному обсязі, на підтвердження чого надано копію банківської виписки за 14.07.2020 - платіжне доручення № 1208 (а.с. 99).

На дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, а саме отримання оплати за товар, позивачем складено податкову накладну від 14.07.2020 № 6 (а.с. 33).

Господарські операції позивача з ТОВ «ЗТРЗ» здійснювались на підставі Договору від 07.01.2019 № 5, за яким позивач (Постачальник) зобов`язується поставити та передати ТОВ «ЗТРЗ» (Покупцю) запасні частини, матеріали та обладнання (надалі товар), необхідні для ремонту залізничної техніки, номенклатура, асортимент, кількість, розмір партій, ціна за одиницю, загальна вартість партії, умови та строки поставки визначаються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 118-119).

На дату виникнення податкових зобов`язань за господарськими операціями з ТОВ «ЗТРЗ», відповідно до приписів п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, позивачем на виконання п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України складено податкові накладні від 26.06.2020 № 4, від 29.07.2020 № 7, від 29.07.2020 № 10 (а.с. 35, 37, 39).

За результатом направлення зазначених податкових накладних на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем отримані квитанції від 01.07.2020 № , від 31.07.2020 № , від 14.07.2020 № , від 13.08.2020 № , від 14.08.2020 № , в яких зазначено, що податкові накладні прийняті під час їх подачі до Єдиного реєстру податкових накладних, але їх реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації визначено п. 201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, із зазначенням, відповідності платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 32, 34, 36, 38, 40).

Позивачем подані Повідомлення від 21.07.2020 № 9, від 14.08.2020 № 3, від 14.08.2020 № 2, від 25.08.2020 № 5, від 10.09.2020 № 8 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з якими надав копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних від 20.05.2020 № 6, від 14.07.2020 № 6, від 26.06.2020 № 4, від 29.07.2020 № 7, від 29.07.2020 № 10 (а.с. 41-58).

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення від 27.07.2020 № 1770233/20482343, від 21.08.2020 № 1860226/20482343, від 21.08.2020 № 1860214/20482343, від 01.09.2020 № 1886541/20482343, від 16.09.2020 № 1937647/20482343, якими відмовлено у реєстрації зазначених вище податкових накладних (а.с. 26-30).

Підставою для прийняття вказаних рішень, стало не надання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Крім цього у графі: «Додаткова інформація» зазначено: відсутній договір постачання, складські документи (інвентаризаційні описи); відсутні складські документи, документи на вантаж-розвантаж Робіт, ОСВ 361, 631; первинні документи щодо постачання, складські документи (інвентаризаційні описи); відсутні: довіреність, первинні документи щодо зберігання, складські документи, акти прийому-передачі товарів.

Позивач не погодившись з рішеннями Комісії, в порядку передбаченому п. 56.23. ст. 56 Податкового кодексу України та п. 5 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1165, в електронній формі засобами електронного зв`язку за допомогою програмного забезпечення M.E.Doc на адресу комісії Державної податкової служби України з питань розгляду скарг подав:

- 30.07.2020 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2020 № 1770233/20482343 (а.с. 201);

- 28.08.2020 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.08.2020 № 1860226/20482343 (а.с. 203);

- 25.08.2020 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.08.2020 № 1860214/20482343 (а.с. 205);

- 02.09.2020 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.09.2020 № 1886541/20482343 (а.с. 207);

- 17.09.2020 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.09.2020 № 1937647/20482343 (а.с. 209).

Однак, відповідно до Рішень за результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.08.2020 № 41008/20482343/2, від 03.09.2020 № 47882/20482343/2, від 02.09.2020 № 47133/20482343/2, від 08.09.2020 № 48652/20482343/2, від 23.09.2020 № 51585/20482343/2, зазначені скарги залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації оскаржених податкових накладних без змін (а.с. 211-215).

Позивач вважає зазначені вище рішення відповідача-1 про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних відповідачем-1 не вказаний конкретний перелік документів, який платник податків має надати для прийняття обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН в ЄРПН. В оскаржених рішеннях контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, надані платником, складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішень про реєстрацію податкових накладних, які документи платник податків має надати для обґрунтованих рішень щодо реєстрації ПН. Оскільки рішення суб`єкта владних повноважень не містять чітких підстав їх прийняття та невмотивовані висновки, це свідчить про їх необґрунтованість. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення Комісії є протиправними і підлягають скасуванню. Для відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав необхідним зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема і наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 (далі Порядок № 1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Втім, наявність повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що первинним об`єктом судового дослідження у цій справі є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймав відповідні рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Зазначені висновки здійснені з урахуванням постанов Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 200/14026/18-а та від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8693/18.

Як вказувалось вище, реєстрацію спірних податкових накладних позивача зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до пункту 8 якого таким критерієм є: «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Отже, за змістом п. 6 Порядку № 1165 з урахуванням положень п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку для зупинення реєстрації податкової накладної у контролюючого органу має бути наявна податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної саме в поданій для реєстрації податковій накладній.

Зміст наведених норм в їх сукупності свідчить про те, що віднесення платника податків до переліку ризикових у зв`язку з господарськими відносинами з певними контрагентами, не є безумовною підставою для зупинення поданих для реєстрації податкових накладних, складених за наслідками господарських операцій з іншими контрагентами. Податковий орган для зупинення реєстрації конкретної податкової накладної повинен мати інформацію стосовно саме цієї господарської операції, а не будь-якої раніше як помилково вважає відповідач-1.

Як зазначалось вище, 4 травня 2020 року Комісією прийнято рішення № 13628 про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого він відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку з огляду на придбання ним товарів від контрагентів-постачальників ТОВ «СЕНТАВО КОМПАНІ» та ТОВ «СОЛДЕР», які здійснюють реалізацію товарів з номенклатурою, відмінною від номенклатури придбання та відсутності підприємства за адресою реєстрації. (а.с. 216).

Натомість, податкові накладні, реєстрація яких зупинена податковим органом, складені за наслідками господарських операцій зовсім з іншими контрагентами, і доказів наявності у податкового органу інформації, що визначає ризиковість здійснення саме тих господарських операцій, які зазначені в поданих для реєстрації податкових накладних, відповідачами суду не надано.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що податковим органом не доведено наявність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що реєстрацію спірних податкових накладних було зупинено протиправно без наявності визначених для цього правових підстав, а тому відповідач-1 не мав права зобов`язувати позивача надавати йому документи на підтвердження інформації, яка міститься в цих податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр, ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Позивачем, незважаючи на відсутність підстав у податкового органу для прийняття рішень про зупинення реєстрації податкових накладних, були виконані вимоги цього рішення та надані документи відповідно до Переліку, який визначений у пункті 5 Порядку № 520, проте ця обставина не надає легітимності діям і рішенням відповідача по зупиненню реєстрації податкових накладних та витребуванню від позивача певного пакету документів і пояснень.

Отже, позивачем після зупинення реєстрації спірних податкових накладних надані пояснення та копії первинних документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній, зокрема видаткові накладні; інформація щодо діяльності позивача; платіжні доручення; рішення про призначення директора; договори; рахунки-фактури; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.07.2020 № 007004961; банківські виписки (а.с. 59-61, 94-97, 62 , 63, 98, 99, 118-119).

Натомість, спірними рішеннями контролюючого органу відмовлено у реєстрації податкових накладних, зазначених вище, з підстав ненадання платником податків копій документів, проте в графі, де зазначений перелік первинних документів, не вказано, які саме документи не надані позивачем, хоча затверджена у Додатку до Порядку № 520 форма рішення імперативно вимагає від податкового органу підкреслити у переліку документів ті, які не надані платником податків. Разом з тим, такі дії податковим органом вчинені не були і конкретні документи, які не були надані, у відповідній графі рішення не підкреслені.

Отже, рішення від 21.08.2020 № 1860226/20482343, від 21.08.2020 № 1860214/20482343 та від 01.09.2020 № 1886541/20482343 не відповідають формі, визначеній Додатком до Порядку № 520, а також є необґрунтованими у зв`язку із відсутністю у них конкретного переліку документів, які не надані на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.

Натомість, спірними рішеннями відповідача-1 відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав не надання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, у додатковій інформації в оскаржених рішеннях відповідач-1 зазначив, що підставою прийняття цих рішень є: відсутність договору постачання, складських документів (інвентаризаційних описів); відсутність складських документів, документів на вантаж-розвантаж Робіт, ОСВ 361, 631; первинних документів щодо постачання, складських документів (інвентаризаційних описів); відсутність: довіреності, первинних документів щодо зберігання, складських документів, актів прийому-передачі товарів. У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що підставою для відмови в реєстрації:

- податкової накладної від 20.05.2020 № 6 стало ненадання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; із зазначенням додаткової інформації «відсутній договір постачання, складські документи (інвентаризаційні відомості)»;

- податкової накладної від 14.07.2020 № 6 стало ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні складські документи, документи навантаж.-розвантаж. Робіт, ОСВ 361, 631»;

- податкової накладної від 26.06.2020 № 4 стало ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні складські документи, документи навантаж.-розвантаж. робіт, ОСВ 361, 631»;

- податкової накладної від 29.07.2020 № 7 стало ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «первинні документи щодо постачання, складські документи (інвентаризаційні описи)»;

- податкової накладної від 29.07.2020 № 10 стало ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації «відсутні: довіреність, первинні документи щодо зберігання, складські документи, акти прийому-передачі товарів».

Однак, податковим органом не наведено жодних доводів, чому саме цими документами позивач повинен підтверджувати інформацію, зазначену в податкових накладних, а також чому їх відсутність може свідчити про недостовірність такої інформації. Тим більше, конкретно ці документи податковим органом у позивача не вимагались, а в квитанції про зупинення наведено лише загальну пропозицію про надання пояснень та підтверджуючих документів.

Позивачем відповідні пояснення та документи надані і податковим органом не наведено жодних доводів, чому надані документи не підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що контролюючим органом не надано жодного доказу того, що після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу останнього направлялись запити щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень.

Таким чином, доводи відповідача-1 в апеляційній скарзі повністю спростовуються матеріалами справи. Інших доводів, у чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Зважаючи на недоведеність податковим органом наявності підстав для зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних, наявність в останнього первинних документів, які підтверджують інформацію, викладену в поданих для реєстрації податкових накладних, а також, що такі документи та відповідні пояснення надавались контролюючому органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комісія не мала правових підстав для відмови в реєстрації вказаних податкових накладних.

Відповідно до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами

При цьому, згідно з нормами п. 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21 серпня 2019 року перейшли повноваження ДФС України, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні.

Стосовно понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції у своєму рішенні стягнуто пропорційно з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача надано копії: договору про надання правничої допомоги від 06.07.2020; додаткової угоди від 23.09.2020 № 3; рахунок від 23.09.2020 № 16/09; акту прийому-передачі наданих послуг від 30.09.2021; платіжного доручення від 29.09.2020 № 363 (а.с. 220-229).

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Перевіривши зміст наданих позивачем документів стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

6 липня 2020 року між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС», що діє на підставі Статуту, укладено договір про надання правничої (правової) допомоги (далі Договір). Предметом Договору є те, що Адвокатське об`єднання в обсязі та на умовах цього Договору зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надання Клієнтові інших видів юридичних послуг та правничої (правової) допомоги відповідно до його завдань та на умовах Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані Послуги (п. 1.1) (а.с. 220-225).

Відповідно до додаткової угоди від 23.09.2020 № 3, розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги, передбаченої цією Додатковою угодою, складається з вартості правничої (правової) допомоги та становить (п. 3) (а.с. 226):

- підготовка тексту позовної заяви 6000 грн;

- підготовка тексту відповіді на відзив 2000 грн;

- участь в одному судовому засіданні у суді першої інстанції 1500 грн;

- підготовка тексту апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу 3000 грн;

- участь в одному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 3000 грн;

В Акті приймання-передачі послуг від 30.09.2020 зазначено, що відповідно до умов вказаної вище Додаткової угоди, Адвокатським об`єднанням надані Клієнту послуги з правової допомоги, а саме складено позовну заяву та подано її до суду 6000 грн (а.с. 229).

Згідно з платіжним дорученням від 29.09.2020 № 363 позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Зазначені документи містять необхідні реквізити, підписи та печатки сторін за Договором. Квитанція відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, колегія суддів зазначає, що предмет спору та характер спірних відносин не є складними, судова практика у цій категорії справ є сталою, а тому вважає, що співмірною до обсягу цієї послуги є сума в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розумним та достатнім розміром витрат є 2000 гривень, відтак саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, проте помилково визначено розмір стягнення.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача.

Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в адміністративній справі № 280/7157/20 змінити.

В абзацах тринадцятому та чотирнадцятому резолютивної частини слова та цифри « 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок» замінити словами та цифрами « 1000 (одна тисяча) гривень».

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в адміністративній справі № 280/7157/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко