Справа № 460/559/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/559/21 пров. № А/857/14154/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року про залишення позову без розгляду (головуючого судді Борискіна С.А., ухвалену у письмовому провадженні м. Рівне) у справі №460/559/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.01.2021 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просить визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті їй доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.01.2014 по 11.03.2014, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на момент виплати вказаної доплати, за період з 01.01.2014 по 11.03.2014, визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті їй державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров`ю, в передбаченому законом розмірі як інваліду ІІІ групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, починаючи з 11.10.2004, крім періодів з 13.08.2008 по 13.11.2009 року, 10.08.2010 по 22.07.2011, з 12.03.2014 по 02.08.2014, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, починаючи з 11.10.2004, крім періодів з 13.08.2008 по 13.11.2009, 10.08.2010 по 22.07.2011, з 12.03.2014 по 02.08.2014.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №460/559/21 та ухвалою суду від 04.08.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в місті Сарни Рівненської області, є постраждалою від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), в 11.10.2004 отримала ІІІ групу інвалідності за захворюваннями, пов`язаними з наслідками Чорнобильської катастрофи.

У 2020 році позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2002, відповідно до ст.39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, за результатами розгляду якої, листом від 12.10.2020 №8263-7889/М-02/8-1700/20 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку її пенсії за період з 01.01.2002, з огляду на те, що виплата пенсії проводилася відповідно до діючих на той час постанов Кабінету Міністрів України.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач 26.01.2021 звернулася до суду з даним позовом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду та не наведено поважних причин пропуску вказаного строку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Проте, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

За змістом частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній станом до 15.12.2017) передбачалось, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 1 статті 118 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частинами першою та другою статті 122 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 171 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до статті 123 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено вище, в даній справі на підставі матеріалів справи ОСОБА_1 звертаючись у 2020 році до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, їй було відомо, що з 11.10.2004, крім періодів з 13.08.2008 по 13.11.2009, 10.08.2010 по 22.07.2011, з 12.03.2014 по 02.08.2014, а також з 01.01.2014 по 11.03.2014 розмір її пенсійних виплат обчислювався та виплачувався відповідачем відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 26.01.2021.

При цьому, позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити їй доплату до пенсії та додаткову пенсію за період з 11.10.2004, крім періодів з 13.08.2008 по 13.11.2009, 10.08.2010 по 22.07.2011, з 12.03.2014 по 02.08.2014, а також з 01.01.2014 по 11.03.2014 заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Вказана правова позиція щодо застосування до правовідносин у сфері нарахування та виплати соціальних виплат положень статей 122, 123 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом).

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи апелянта були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС України (в чинній редакції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року про залишення позову без розгляду у справі №460/559/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.Я. Макарик

Н.М. Судова-Хомюк