Справа № 380/3358/21
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3358/21 пров. № А/857/14198/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 01 червня 2021 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Сподарик Н.І.) у справі № 380/3358/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Львівського прикордонного загону військова частина НОМЕР_1 в якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні -невиплату ОСОБА_1 , в день виключення зі списків частини (04.09.2020) одноразової грошової допомоги при звільненні. Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 04.09.2020 по 17.12.2020 у сумі 54630,16 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб. що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задоволено.

Залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії. Роз`яснено позивачу, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, він має право на повторне звернення до адміністративного суду, у загальному порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що після звільнення з військової служби йому проводились неодноразові виплати, однак, що це були за виплати, апелянту не повідомлялось та жодних письмових документів з питань виплат йому не надавались. Також позивач зазначає, що через карантинні заходи не готував позов та через погодні умови не міг власноруч принести його до суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач наказом начальника 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.09.2020 №317-ос (про особовий склад) виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу лише 17.12.2020 року.

З позовом до суду позивач звернувся лише 23.02.2021 року, тобто з пропущенням місячного строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні міркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

За приписами ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, з наведених вище норм можна зробити висновок, що законодавець, обмежуючи період, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби.

У постанові від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20 судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому дійшла висновку про необхідність застосування в таких випадках саме положень ч. 5 ст. 122 КАС України.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17 грудня 2020 року на його картковий рахунок відповідач перерахував недоотримані під час звільнення грошові кошти. В той же час адміністративний позов подано до суду 23 лютого 2021 року, що підтверджується відтиском печатки органу поштового зв`язку на поштовому конверті, тобто з пропуском місячного строку звернення.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За наведених міркувань колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до суб`єктивного трактування норм як матеріального так і процесуальна права, бажання скаржника до переоцінки судом апеляційної інстанції обставин справи. Такі доводи, на переконання апеляційного суду, не впливають на зміст правовідносин та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 01 червня 2021 року у справі № 380/3358/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року.