Справа № 754/12376/20
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/17/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.09.2020 року відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. У постанові зазначено про те, що він керуючи транспортним засобом «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 по Харківському шосе, 21/14 в м. Києві, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (е) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Але позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки йому не були надані ніякі докази про те, що він здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

На прохання позивача надати будь-які відеодокази скоєного нібіто ним праворошення, останньоиу було відмовлено та одразу працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 736164 від 08.09.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

03.12.2020р. до суд надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач стверджує, що позовна заяву ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

02.02.2021р. до суду надійшов відзив на заперечення ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу за порушення п.8.7.3е Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

До відзиву на позовну заяву, відповідачем надано лиск з відеозаписом, однак даний диск під час дослідження доказів судом не міг бути досліджений, оскільки не читабельний комп`ютерними прогарами наявними в розпорядження суду.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України суду не надано.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена достатніми та безсумнівними доказами.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 736164 від 08.09.2020 року, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя