Справа № 420/6293/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» (м. Подільськ, пл. Базарна,1, Одеська область,66300), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Шевченка,16, м. Подільськ, Одеська область,66300) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України (далі Подільський відділ ДВС) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року позов залишений без руху. Ухвалою від 17.06.2021 року продовжений строк на усунення недоліків позову.

Позивач подав до суду позов до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття під час закриття провадження у справі та знищення матеріалів виконавчого провадження №54463698 обтяжень у вигляді арешту комплексу, будівлі магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ;

скасувати обтяження у вигляді арешту: від 15.12.2008р обтяження №8296600 (підстава - постанова про арешт майна АН№345777 12.12.2008 ВДВС Котовського МРУЮ); від 11.08.2011 р № обтяження 11490669 (підстава - постанова про арешт майна №.06.2011 ВДВС Котовського МРУЮ); від 13.11.2017 року №обтяження 23338124 (підстава постанова про арешт майна №54463698 13.11.2017 Подільським МВДВС МЮ в Одеській області).

Ухвалою суду від 04.08.2021 року поновлений Товариству з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» строк звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ.

Позивач у позові зазначив, що він є власником об`єкту нерухомого майна - комплексу, будівлі магазину, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.10.2003, НОМЕР_1 .

21.09.2007 року між АКБ «Фінбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №161/09/07 від 21.09.2007 року, поручителем якого виступило ТОВ «ДНІПРО-ЛТД», при цьому в якості забезпечення виконання зобов`язань було заставлено майно - комплекс, будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 та накладено арешт на його відчуження. У подальшому у 2015 році ТОВ «ДНІПРО-ЛТД» у повному обсязі були погашені всі зобов`язання.

Але на початку 2021 року, здійснюючи свою підприємницьку діяльність, при вирішенні питання в Подільській міській раді щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомості, стало відомо про обтяження у вигляді арештів. На його звернення відповідач повідомив, що скасувати арешти на нерухоме майно неможливо, оскільки виконавче провадження №34813342, по якому було накладено арешт, закрито, а виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом більш 3 років відповідно до положень «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» №1829/5 від 07.06.2017 року зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 року за №699/30567 (далі Правила №1829/5). Щодо №обтяження 23338124 (підстава постанова про арешт майна №54463698 13.11.2017 Подільським МВДВС МЮ в Одеській області) позивач зазначив, що борг за даним виконавчим провадженням також був погашений, але обтяження своєчасно не знято, виконавче провадження знищено.

Позивач вважає, що відповідач у порушення вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» при закінчення виконавчого провадження не вирішив питання про зняття арешту та знищив виконавчі провадження, що перешкоджає вирішити питання про зняття арештів в межах виконавчого провадження.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, оскільки наявність вищезазначених обтяжень порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю ( ст.41 Конституції України).

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на правові висновки Верховного Суду у постанові по справі №817/928/17 від 27.03.2020 року, відповідно до яких не зняття відповідачем (у особі - Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області) арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні частини позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не зняття під час закриття провадження у справі та зниження матеріалів виконавчого провадження №54463698 обтяжень у вигляді арешту комплексу, будівлі магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а також в стягненні судового збору. В іншій частині не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року (далі Закон №606-ХІV), якій діяв на час наявності підстав для застосування обтяження, які накладенні ВДВС Котовського МРУЮ в рамках виконавчих проваджень відкритих у 2008, 2011 роках, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вжити передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом; у процесі здійснення виконавчого провадження мав право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку тощо.

Станом на 27.07.2021 року, тобто на момент звернення позивачем до відділу ДВС з клопотанням про зняття арешту з вищезазначеного майна, виконавчі провадження дійсно знищенні згідно положень Правила №1829/5 за закінченням строку зберігання, про що Позивача повідомлено листом від 27.07.2021 року №28466/35-32/3.

Відповідач звертає увагу на те, що у відношенні позивача у відділі ДВС Котовського МРУЮ були відкритті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів майнового характеру, та підставою їх завершення не є фактичне їх виконання, тобто сплата боргу, в т.ч. виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у повному обсязі, а повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону (відмова стягувача від майна боржника).

У той же час ст.50 Закону №606-ХІV встановлює, що арешт, накладений на майно боржника, знімається, та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, проводяться інші дії, необхідні, у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім, зокрема, випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій). Тож, твердження позивача про сплату боргів за виконавчими документами, та відсутність претензій до нього з боку банківських установ не є фактичним виконанням позивачем вимог виконавчих документів, оскільки не сплаченими залишаються виконавчий збір та витрати пов`язанні з організацією та проведенням виконавчих дій (витрати виконавчого провадження).

Відповідач зауважив, що на момент винесення постанов про завершення виконавчих проваджень в державного виконавця були відсутні підстави для зняття арештів з майна боржника, накладених 15.12.2008 року постановою від 12.12.2008 року; 11.08.2011 року постановою від 23.06.2011 року.

Що стосується вимог позивача щодо зняття арешту з майна, накладеного 13.11.2017 року постановою про арешт майна боржника № відповідач у відзиві зазначив, що арешт був накладений у виконавчому провадження ВП№54463698 щодо примусового виконання виконавчого листа №1570/6377/2012, виданого Одеським окружними адміністративним судом 25.02.2013 року про стягнення з TОB «Дніпро-ЛТД» боргу у розмірі 1520,21 грн на користь ГУ ДФС в Одеській області.

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ТОВ «Дніпро-ЛТД» виконавчого збору у розмірі 152,02 грн, витрат виконавчого провадження 269 грн, а також про арешт майна та коштів на рахунках в банківській установі АТ «Райффайзенбанк «Аваль».

18.12.2017 року виконавче провадження завершене на підставі ст.37 п.2 ЗУ «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з відсутністю в боржника майна на яке може бути звернено стягнення).

23.07.2021 року на депозитний рахунок відділу ДВС від ТОВ «Дніпро-ЛТД» надійшли кошти в рахунок сплати боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, у зв`язку з чим постанова про повернення виконавчого документа стягувану від 18.12.2017 року скасована. 27.07.2021 року виконавче провадження ВП №54463698 завершене на підставі ст.39.п.9Закону. Однак, арешт з майна боржника ТОВ «Дніпро-ЛТД» не знятий у зв`язку з тим, що відносно даного боржника у відділі перебували виконавчі провадження, які згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, завершені на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчі документи були повернуті стягувачу.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» зареєстровано як юридична особа 19.01.1991 року. Позивач є власником об`єкту нерухомого майна - комплексу, будівлі магазину, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.10.2003, САА №053226, видане Виконавчим комітетом Котовської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА №429996 від 22.10.2003 року.

21.09.2007 року між АКБ «Фінбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №161/09/07 від 21.09.2007 року, поручителем якого виступило ТОВ «ДНІПРО-ЛТД», при цьому в якості забезпечення виконання зобов`язань було заставлено майно, яке належить позивачеві, а - саме комплекс, будівлі магазину за адресою: Одеська обл. м. Котовськ (м. Подільськ), площа Базарна, буд. 1 та накладено арешт на його відчуження

17.06.2013 року між ПАТ «Фінбанк» та ТОВ «АНСУ» було укладено Договір Факторингу №06/13-1. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №161/09/07 від 21.09.2007 року, що був укладений між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_1

17.06.2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/13. Згідно з даним договором відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №161/09/07 від 21.09.2007 року, що був укладений між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 09.07.2015 року №УБК 0707/5 ТОВ «ДНІПРО-ЛТД» у повному обсязі були погашені всі зобов`язання перед ТОВ «Українська боргова компанія».

На початку 2021 року, здійснюючи підприємницьку діяльність, при вирішенні питання в Подільській міській раді щодо оформлення позивачем права користування земельною ділянкою, на якій розташований належний підприємству об`єкт нерухомості, ТОВ «ДНІПРО-ЛТД» дізналось про наявність обтяження у вигляді арештів на будівлі магазину, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

На запит Подільський відділ ДВС листом (вих.№4931/35-32 від 11.02.2021) повідомив позивача, що згідно інформації, яка міститься в АСВП- спецрозділ виконавчі провадження, в рамках яких винесені постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження перебувало виконавче провадження №34813342. Однак скасувати арешти на нерухоме майно неможливо, оскільки виконавче провадження, по якому було накладено арешт, закрито. Відповідно до Правил №1829/5 термін зберігання завершених виконавчих проваджень та книг виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить 3 роки, після зазначеного терміну зберігання, виконавчі провадження знищуються. Оскільки з моменту закриття виконавчого провадження сплинуло більше 3 років, матеріали виконавчого провадження були знищені.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250271681 наявні заборони на відчуження та арешту майна:

арешт нерухомого майна від 15.12.2008р № обтяження 8296600 підстава - постанова про арешт майна АН№345777 12.12.2008 ВДВС Котовського МРУЮ);

арешт нерухомого майна від 11.08.2011р №обтяження 11490669 (підстава - постанова про арешт майна №.06.2011 ВДВС Котовського МРУЮ);

арешт нерухомого майна від 13.11.2017р №обтяження 23338124 (підстава - постанова про арешт майна №.11.2017 Подільським МВДВС МЮ в Одеській області).

Подільський відділ ДВС є правонаступником Відділу ДВС Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області.

Згідно з даними щодо виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень стосовно виконавчих проваджень, по якім були накладені арешти на майно підприємства, наявна наступна інформація: щодо №АСВП 54463698 - стан «завершено»; щодо №АСВП 345777 - значиться інформація відносно інших боржників; щодо №АСВП 27049489 - значиться «записів не знайдено».

Відповідно до довідки ГУ ДПС в Одеській області від 19.07.2020 року за №АП/15-32-13-08-20 позивачем в повному обсязі сплачена заборгованість за виконавчим провадженням №54463698.

Подільський відділ ДВС підтвердив, що на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження про стягнення заборгованості позивача, однак зняти ці арешти можливо лише в судовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки наявність не скасованих постанов відповідача про накладення арешту на майно порушує право власності позивача щодо права ним розпоряджатися.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх часткового задоволення.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №606-ХІV, якій діяв на час наявності підстав для застосування обтяження, які накладенні ВДВС Котовського МРУЮ в рамках виконавчих проваджень відкритих у 2008, 2011 роках, Законом України №1404-VIII.

Статтею 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що таки заходи були здійснені відповідачем арешт нерухомого майна від 13.11.2017р №обтяження 23338124 (підстава - постанова про арешт майна №.11.2017 Подільським відділом ДВС), а також ВДВС Котовського МРУЮ, правонаступником якого є відповідач (арешт нерухомого майна від 15.12.2008р № обтяження 8296600 підстава - постанова про арешт майна АН№345777 12.12.2008 ВДВС Котовського МРУЮ); арешт нерухомого майна від 11.08.2011р №обтяження 11490669 (підстава - постанова про арешт майна №.06.2011 ВДВС Котовського МРУЮ).

Відповідно до ст.30 №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст.47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст.48 цього Закону.

Таким чином, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з приписами ст.50 Закону №606-ХІV у разі закінчення виконавчого провадження (крім, направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Аналогічного змісту статті 50 Закону №606-ХІV наявна стаття в Законі України № 1404-VIII стаття 40 Закону.

Судом встановлено, що виконавчі провадження, за якими накладений арешт на майно позивача завершені, проте державною виконавчою службою не був знятий арешт на майно позивача, що є протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. При цьому у зв`язку зі спливом строку зберігання виконавчі провадження, в яких не було вирішено питання про зняття арешту на майно, знищені.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність його протиправної бездіяльності щодо не зняття арешту на майно з посиланням на не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій з тих підстав, що відповідачем не доведено наявність не стягнутих виконавчого збору та витрат на час звершення виконавчих проваджень, в яких було накладено арешт на майно постановами від 12.12.2008 року, 22.06.2011 року.

Крім того, суд вважає, що положення ст. 50 Закону №606-ХІV та ст.40 Закону України №1404-VIII є логічно-послідовними, оскільки при завершенні виконавчого провадження повинні бути вирішені всі питання вказаного виконавчого провадження, що у наступному дозволить знищити виконавче провадження без порушення прав сторін виконавчого провадження.

Суд вважає, що таке виключення для не вирішення питання про скасування арешту як наявність не стягнутого виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій лише вимагає від виконавчої служби діяти правомірно та обґрунтовано. Оскільки фактично виконавче провадження щодо стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій не завершено, всі прийняті акти індивідуальної дії щодо накладення арешту на майно повинні бути у вказаному виконавчому провадженні до його завершення та подальшого вирішення у відповідності за вимог Закону.

Обґрунтованими є доводи позивача, що невиконання належним чином вимог ст. 50 Закону №606-ХІV та ст.40 Закону України №1404-VIII потягло порушення встановлене ст.41 Конституції України права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи відсутність постанов про накладення арешту на майно позивача у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень, суд вважає належним способом захисту позивача шляхом визнання протиправної його бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому суд, у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд враховує висновки Верховного Суду в постанові від 27.03.2020 року у справі №817/928/17, якій зазначив, що не зняття відповідачем (Рівненським РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області) арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття під час закінчення виконавчого провадження №54463698 обтяжень у вигляді арешту комплексу, будівлі магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ; зобов`язання відповідача скасувати обтяження у вигляді арешту: від 15.12.2008 р №обтяження 8296600 (підстава - постанова про арешт майна АН№345777 12.12.2008 ВДВС Котовського МРУЮ); від 11.08.2011 р №обтяження 11490669 (підстава - постанова про арешт майна №.06.2011 ВДВС Котовського МРУЮ); від 13.11.2017 року №обтяження 23338124 (підстава постанова про арешт майна №54463698 13.11.2017 Подільським МВДВС МЮ в Одеській області.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З відповідача підлягає стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача 1800,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» (м. Подільськ, пл. Базарна,1, Одеська область,66300, ), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Шевченка,16, м. Подільськ, Одеська область,66300, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття під час закінчення виконавчого провадження №54463698 обтяжень у вигляді арешту комплексу, будівлі магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Подільський міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати обтяження у вигляді арешту: від 15.12.2008 р №обтяження 8296600 (підстава - постанова про арешт майна АН№345777 12.12.2008 ВДВС Котовського МРУЮ); від 11.08.2011р № обтяження 11490669 (підстава - постанова про арешт майна №.06.2011 ВДВС Котовського МРУЮ); від 13.11.2017 року №обтяження 23338124 (підстава постанова про арешт майна №54463698 13.11.2017 Подільським МВДВС МЮ в Одеській області).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЛТД» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1800,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва