Справа № 200/6884/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р. Справа№200/6884/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

24 липня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Селидовське ОУ ПФУ), надісланий на адресу суду 20 липня 2020 року, в якому позивач просила:

1. визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського ОУ ПФУ від 26 червня 2020 року № 2597 про відмову ОСОБА_1 в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2. зобов`язати Селидовське ОУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві - відокремлений підрозділ «Виробниче управління теплофікації державного підприємства «Селидіввугілля»

з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року,

з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року,

з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року та

з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року, який дає право на призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

3. зобов`язати Селидовське ОУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 червня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

10 серпня 2020 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 26 червня 2020 року вона звернулась до Селидовського ОУ ПФУ з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

26 червня 2020 року Селидовське ОУ ПФУ прийняло рішення № 2597 про відмову в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

При цьому пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 періоди її роботи з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року у відокремленому підрозділі «Виробниче об`єднання теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» у зв`язку з тим, що у довідці невірно вказано код професії та посилання на постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджені списки виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію на пільгових умовах. До пільгового стажу також не зарахований період роботи з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року, оскільки відсутнє уточнення на якому виді палива працювала котельня та не виділені періоди опалювального сезону.

Позивач наголошує, що періоди її роботи з шкідливими умовами праці підтверджені належним чином оформленими записами в трудовій книжці, а також уточнюючими довідками. Стверджує, що її робоче місце було атестовано за умовами праці як таке, що дає право на пенсію за віком за Списком № 2.

Зазначає, що не може нести відповідальність та зазнавати негативних наслідків через неточності в уточнюючих довідках.

Рішення відповідача вважає протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність свого рішення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 претендувала на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно о п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

За розрахунком відповідача страховий стаж позивача складає 36 років 01 місяць 13 днів, пільговий стаж - 06 років 00 місяців 25 днів, а тому, на переконання пенсійного органу, вона не набула права на пенсію за віком на пільгових умовах за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новогродівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 21 липня 2009 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 27 квітня 2013 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за липня адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено штампом про реєстрацію місця проживання, проставленим в паспорті.

Відповідач - Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274) зареєстроване як юридична особа 30 березня 2017 року, що встановлено на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). Відповідач перебуває в стані припинення; на час розгляду справи державна реєстрація припинення відповідача як юридичної особи не проведена.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидовському ОУ ПФУ, де отримує пенсію по інвалідності, про що свідчить рішення від 13 червня 2020 року № 40.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 свідчать, що 26 червня 2020 року позивач звернулася до Селидовського ОУ ПФУ з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

26 червня 2020 року в. о. начальника Селидовського ОУ ПФУ Сафронова О.М., за участю начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій ОСОБА_2 , головних спеціалістів відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , начальника юридичного відділу Козлової О.Л., розглянула заяву ОСОБА_1 від 26 червня 2020 року, зареєстровану за № 2597, про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 та прийняла рішення «Про відмову в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» (вихідний № 0572-02-8/1920.

Під час розгляду порушеного заявником питання пенсійний орган взяв до уваги такі документи: заяву про призначення пенсії, паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, трудову книжку від 23 липня 1982 року серії НОМЕР_3 , диплом від 22 липня 1982 року серії НОМЕР_4 , посвідчення № 3, довідку про особливий характер роботи, видану відокремленим підрозділом «Шахта «Росія» державного підприємства «Селидіввугілля» 22 травня 2020 року за № 175, довідку про особливий характер роботи, видану відокремленим підрозділом «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» 05 лютого 2016 року № 9, довідку про особливий характер роботи, видану відокремленим підрозділом «Шахта «Котляревського» державного підприємства «Селидіввугілля» 23 червня 2020 року № 04-14/16-55, довідки про заробітну плату, видані товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональний міжгалузевий архів» 01 червня 2020 року за № 256, 29 квітня 2014 року за № 209, відокремленим підрозділом «Виробниче управління теплофікації» 25 квітня 2014 року № 38, свідоцтво про народження від 18 жовтня 1985 року серії НОМЕР_5 .

Рішення про відмову в призначенні пенсії відповідач обґрунтував таким.

До пільгового стажу роботи ОСОБА_1 пенсійний орган не зарахував періоди роботи: з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року у зв`язку із тим, що у довідці відокремленого підрозділу «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля», невірно вказаний код професії та посилання на постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджені списки виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію на пільгових умовах. У зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року відмовлено через відсутність в довідці, виданій відокремленим підрозділом «Шахта «Котляревського» державного підприємства «Селидіввугілля», уточнення на якому виді палива працювала котельня та виділення періодів опалювального сезону.

За розрахунком пенсійного органу, страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 01 місяць 13 днів, пільговий стаж - 06 років 25 днів.

У зв`язку з цим відповідач дійшов висновку, що позивач не набула права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 8 років.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З приводу умов роботи позивача в періоди, на зарахування яких до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, претендує позивач і у зарахуванні яких відмовив пенсійний орган, суд встановив таке.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , позивач працювала у виробничому управлінні теплопостачання Селидовського виробничого об`єднання «Селидіввугілля», яке в подальшому було реорганізовано в дочірнє підприємство «Виробниче управління теплофікації» м. Селидове відкритого акціонерного товариства державна холдингова компанія «Селидіввугілля», а саме:

запис 22 - 26 липня 1995 року прийнята на ділянку № 5 машиністом (кочегаром) 2 розряду;

запис 23 - 15 жовтня 1995 року присвоєний 3 розряд машиніста (кочегара) котельні;

запис 24 - 16 квітня 1996 року переведена чистильником 3 розряду;

запис 25 - 08 жовтня 1996 року переведена машиністом (кочегаром) котельні 3 розряду;

запис 26 - 16 квітня 1997 року переведена чистильником 3 розряду;

запис 27 - 13 жовтня 1997 року переведена машиністом (кочегаром) котельні 4 розряду;

запис 28 - 16 квітня 1997 року переведена чистильником 3 розряду;

запис 29 - 13 жовтня 1997 року переведена машиністом (кочегаром) котельні 4 розряду;

запис 30 - 14 квітня 1998 року переведена чистильником 3 розряду;

запис 31 - 15 жовтня 1998 року переведена машиністом (кочегаром) котельні 4 розряду;

запис 32 - 08 лютого 2002 року звільнена за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

За результатами атестації робочих місць у виробничому об`єднанні теплофікації м. Селидове державної холдингової компанії «Селидіввугілля» (виробничому управлінні теплофікації державної холдингової компанії «Селидіввугілля», Селидовському виробничому управлінні теплофікації державного підприємства «Селидіввугілля») підтверджено право на пільгову пенсії за Списком № 2 для осіб, зайнятих на роботах за професією «машиністи (кочегари) котельні на вугіллі та сланцю, в тому числі зайняті на видаленні золи (чистильники)», що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ «Загальні професії», код 786, що підтверджено наказами про атестацію робочих місць від 24 лютого 1995 року № 65, від 22 жовтня 1999 року № 315, від 18 лютого 2000 року № 69.

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» від 05 лютого 2016 року № 9, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 в періоди з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 15 квітня 1999 року, з 15 жовтня 1999 року по 15 квітня 2000 року, з 15 жовтня 2000 року по 15 квітня 2001 року, з 15 жовтня 2001 року по 08 лютого 2002 року працювала за професією машиніста (кочегара) котельні на вугіллі та сланцю, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підпункт 33, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля», (який передані на зберігання архіви відокремленого підрозділу «Виробниче управління теплофікація» державного підприємства «Селидіввугілля»), від 23 червня 2020 року № 04-14/1655 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 в період з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року виконувала гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією машиніста (кочегара) котельні, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підрозділом 33, код КП 786, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Як свідчить наданий відповідачем розрахунок стажу, вказані вище періоди роботи позивача до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, не зараховані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування у справі суду не надані.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

П. 1 абз. 2 п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі пп. 27 п. 7 розділу І Закону України 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» п. 2 у розділі ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 викладений у новій редакції, що не передбачала застосування Закону № 1788 при призначенні пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначає ст. 114 Закону № 1058.

Щодо права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

П. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років - по 31 березня 1965 року включно;

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає права на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені «машиністи (кочегари) котельних (на вугіллі й сланці), у тому числі зайняті і на видаленні золи», код 786.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків:

- основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка;

- лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться не правильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Селидовським ОУ ПФУ рішення від 26 червня 2020 року «Про відмову у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення Селидовського ОУ ПФУ належить перевірити на відповідність критеріям наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Надаючи оцінку правомірності відмови відповідача в призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Суд встановив, що в період з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року ОСОБА_1 працювала у відокремленому підрозділі «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» за професіями машиніста (кочегара) котельні та чистильника.

Зайнятість позивача повний робочий день за професіями, передбаченими Списком № 2, підтверджена записами в трудовій книжці та уточнюючими довідками.

Відповідач відмовив у зарахуванні цих періодів до пільгового стажу, покликаючись на те, що в уточнюючих довідках невірно визначений Список № 2, що підлягав застосуванню, а також не конкретизовано, на якому паливі працювала котельня.

Суд відхиляє ці аргументи відповідача, виходячи з таких міркувань.

Визначальним для набуття особою права на пенсію за віком на пільгових умовах за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 є її робота впродовж визначеного законом строку у шкідливих чи важких умовах праці за професією, включеною до Списку № 2.

При цьому допущені підприємством-роботодавцем чи його правонаступником неточності в уточнюючих довідках не можуть слугувати підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Окремо суд зауважує, що згідно з приписами ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, відповідач не був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ч. 3 ст. 44 Закону № 1058, та у разі необхідності для підтвердження стажу позивача звернутися до підприємства з вимогою про надання документів або провести перевірку. Однак цього відповідач не зробив.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Селидовського ОУ ПФУ від 26 червня 2020 року «Про відмову у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи в призначенні позивачу пенсії, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення Селидовського ОУ 26 червня 2020 року «Про відмову у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення належить застосувати такі способи захисту як зобов`язання Селидовського ОУ ПФУ:

- зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, періодів її роботи у відокремленому підрозділі «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 червня 2020 року, зареєстровану за № 2597, про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (квитанція від 20 липня 2020 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

З огляду на задоволення позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 41247274, місцезнаходження: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії. - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26 червня 2020 року «Про відмову в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» (вихідний № 0572-02-8/1920).

3. Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів її роботи у відокремленому підрозділі «Виробниче управління теплофікації» державного підприємства «Селидіввугілля» з 15 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року, з 08 жовтня 1996 року по 15 квітня 1997 року, з 13 жовтня 1997 року по 13 квітня 1998 року, з 15 жовтня 1998 року по 08 лютого 2002 року.

4. Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 червня 2020 року, зареєстровану за № 2597, про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя Т.О. Кравченко