Справа № 260/681/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

10 серпня 2021 рокум. Ужгород№ 260/681/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.,

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.,

за участю:

позивача: представник - Штефанюк І.М.,

відповідача 1: представник - Шукайло О.І.,

відповідача 2: представник - Пеняк Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державної екологічної інспекції України, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 26.01.2021 №7-тр/р "Про звільнення ОСОБА_1 "; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції України в Закарпатській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища; 3) стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.01.2021 по день ухвалення рішення суду; 4) стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 150000,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

В обґрунтування поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог позивач посилається на норми Конституції України, що гарантують кожному право на працю. Заявляє, що протиправне звільнення із займаної посади призвело до моральних страждань, тривалої непрацездатності та встановлення інвалідності.

29 квітня 2021 року позивач подав до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань для встановлення розміру моральної шкоди. На вирішення експертів просить поставити наступні питання: чи є наведені в описовій частини факти порушень закону психотравмувальними для ОСОБА_1 і якщо "так", то чи завдані останньому страждання (моральна шкода)? При умові спричинення страждань ОСОБА_1 , який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання?

Заявлене клопотання аргументує тим, що 23 березня 2017 року його було незаконно звільнено із займаної посади начальника Державної екологічної інспекції України в Закарпатській області у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році. Однак рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 рішення відповідача 1 визнано протиправним, а його поновлено на посаді. Незважаючи на зазначене, 26 січня 2021 року відповідач 1 з порушенням законодавчих вимог повторно звільнив його із займаною посади з підстав нез`явлення на службу протягом більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності, що є предметом розгляду в даній адміністративній справі. Зазначає, що незаконні дії з боку відповідача 1 при проведенні оцінювання та подальшого незаконного звільнення ОСОБА_1 призвели до погіршення стану його здоров`я та подальшої інвалідності, яка межує з професійним захворюванням, моральних переживань, матеріальних втрат.

27 травня 2021 року на електронну пошту суду від відповідача 1 надійшли заперечення на клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. Так, зокрема, зазначає, що нормами ст. 23 Цивільного кодексу України визначено в чому полягає моральна шкода. Разом з тим, позивач в обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди посилається виключно на позбавлення його права на працю та можливості заробляти для себе та своєї сім`ї, що не узгоджується з положеннями 23 Цивільного кодексу України. З огляду на що вважає, що зазначені у поданому позивачем клопотанні питання, що належить поставити експерту, не нададуть всього обсягу необхідної для всебічного розгляду даної справи інформації, а тому таке потребує доопрацювання та уточнення в частині надання додаткової інформації про характер душевних страждань.

В судовому засіданні 10 серпня 2021 року представник позивача заявлене клопотання підтримав в повному обсязі з наведених у ньому мотивів.

Представники відповідачів проти клопотання заперечили, аргументуючи безпідставністю такого.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Положення ст. 73 КАС України регламентують питання належності доказів в адміністративному судочинстві. Так, зокрема, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Норми ст. 102 передбачають право суду на призначення за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи експертизи у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, провівши правовий аналіз процесуальних норм, що регламентують підстави для призначення експертизи в межах розгляду адміністративної справи, суд дійшов висновку, що для її призначення необхідною умовою є пов`язаність такої з предметом доказування.

Предметом оскарження в даній адміністративній справі є, серед іншого, наказ Державної екологічної інспекції України від 26.01.2021 №7-тр/р "Про звільнення ОСОБА_1 " та питання стягнення моральної шкоди, заподіяної виданням такого наказу.

Досліджуючи доводи, наведені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, в контексті їх пов`язаності з предметом доказування в такій, суд виходить з наступного.

Підставою для видачі оскарженого наказу стали норми абз. 1 ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу", а саме: нез`явлення державного службовця на службу протягом більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

В свою чергу в обґрунтування необхідності призначення експертизи позивач посилається на заподіяння йому моральних страждань внаслідок незаконних дій відповідача 1 при проведенні оцінювання його службової діяльності у 2019 році. З цього приводу суд звертає увагу позивача на те, що протиправність вказаних дій відповідача 1 були предметом розгляду в адміністративній справі №260/266/20.

Разом з тим, як вбачається з тексту оскарженого в даній адміністративній справі наказу неможливо встановити його пов`язаність саме з обставинами, на які посилається позивач у заявленому клопотанні. Такі підлягають встановленню на підставі з`ясування фактичних обставин справи та оцінки наданих сторонами доказів.

Отже, станом на день подання вищезазначеного клопотання відсутні підстави вважати, що питання, що пропонує винести позивач на вирішення експерта стосуються предмета доказування в даній справі.

З огляду на вищенаведене клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16 серпня 2021 року.

Суддя Р.О. Ващилін