Справа № 420/3432/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3432/21
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

09 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не зарахування її стажу роботи на посаді психіатра-нарколога з 19.08.1983 по 31.10.1984 в Березівській районній лікарні та з 01.01.2004 у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії у подвійному розмірі.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати її призначення, з урахуванням стажу роботи на посаді психіатра-нарколога з 19.08.1983 р. по 31.10.2004 р. в Березівській районній лікарні та з 01.01.2004 у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії у подвійному розмірі з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її робота на посадах у психіатричних закладах охорони здоров`я помилково не зарахована відповідачем до стажу роботи у подвійному розмірі, як то передбачено ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивач звернулась до нього із заявою дозвільної форми, а тому така заява розглянута пенсійним органом відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Відповідач зазначив, що рішення про відмову в зарахуванні стажу роботи з 19.08.1983 по 31.10.1984 в Березівській районній лікарні та з 01.01.2004 у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії у подвійному розмірі ним не приймалось. Разом з тим, відповідач зазначив про відсутність законних підстав для зарахування до стажу роботи позивача у подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.01.2004 у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії у подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати її призначення з урахуванням стажу роботи з 01.01.2004 в Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії у подвійному розмірі з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийняти рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повно дослідив питання строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом. Крім того, апелянт наголосив, що ним не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки позивач з відповідною заявою не зверталась.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 з 16.05.2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком.

Для призначення пенсії позивачкою до відповідача подавались оригінал трудової книжки серїі НОМЕР_1 з якої вбачається, що вона працювала на посаді лікаря психіатра-нарколога з 19.08.1983 р. по 18.08.1986р. в Березівській районній лікарні та з 02.03.1987 в Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 по дату призначення пенсії та працює до цього часу.

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою, в якій просила повідомити чи зараховано для призначення пенсії стаж роботи на посаді лікаря психіатра - нарколога з 19.08.1983 року по 18.08.1986 рік в Березівській районній лікарні та з 02.03.1987 по дату призначення пенсії (16.05.2015) у Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та просила зарахувати вищевказані періоди роботи у подвійному розмірі з дати призначення пенсії.

Листом від 24.02.2021 року № 2528-2208/К-02/8-1500/21 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. До страхового стажу в подвійному розмірі зараховано періоди роботи по 31.12.2003. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зарахування у подвійному розмірі до стажу роботи позивача період її роботи у Одеській обласній психіатричній лікарні відповідає вимогам чинного законодавства.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За обставинами справи, позивач працювала на посаді лікаря психіатра-нарколога з 02.03.1987 року в Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 та, на її думку, стаж роботи по день призначення пенсії 16.05.2015 року повинен був зарахований відповідачем у подвійному розмірі.

Пенсійний орган зарахував у подвійному розмірі стаж роботи позивача до 01.01.2004 року та зазначив, що для зарахування у подвійному розмірі стажу роботи з 01.01.2004 року відсутні законні підстави.

Разом з тим, посилання відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно ст. 24 якого страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом судова колегія відхиляє, з огляду на наступне.

За змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на за вислугою років.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання перерахувати пенсію ОСОБА_1 , з урахування стажу роботи в Одеській психіатричній лікарні № 2 на посаді лікаря - психіатра, в подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 689/872/17 від 04 грудня 2019 року.

Помилковим є і посилання апелянта на те, що позивачем заява про перерахунок пенсії подана не встановленої форми, оскільки в своїй заяві позивач не просила перерахувати пенсію, а з`ясовувала з урахуванням якого стажу у 2015 році їй була призначена пенсія.

Позивач фактично просить не перерахувати свою пенсію, а усунути помилку, яка допущена пенсійним органом при призначенні її пенсії.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, судова колегія зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що в зазначеній постанові ВС також міститься висновок про те,що початком перебігу строку звернення до суду може бути отримання відповіді ПФУ на відповідний запит щодо розміру пенсії, судова колегія не приймає до уваги.

Так, Верховний Суд наголосив, що перебіг строку звернення до суду в спорах з ПФУ може розпочинатись з дня отримання відповіді на запит у винятковому випадку, а саме: коли особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу з запитом щодо розміру її пенсії через 5 років і 9 місяців після її призначення, не підпадає під описане вище виключення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

Згідно частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, права позивача підлягають захисту у межах шестимісячного строку звернення до суду.

Позивач про порушення свого права (неврахування стажу роботи у подвійному розмірі) повинна була дізнатися ще у травні 2015 року, оскільки пенсія є регулярною щомісячною грошовою виплатою.

Приписи частин третьої та четвертої статті 123 КАС України визначають, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивач звернулась з цим позовом до суду 03.03.2021 року, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті, то виходячи з приписів статей 122, 123 КАС України, право позивача на пенсію з урахуванням стажу визначеному рішенням суду підлягає захисту у межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 03.09.2020, а не з дня призначення пенсії, як вказано у рішенні суду.

При цьому, позивачем жодних належних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 16.05.2015 по 02.09.2020 не надано та підстав неможливості своєчасного звернення до суду з зазначеними вимогами у встановлений КАС України строк не зазначено.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 16.05.2015 року по 02.09.2020 року підлягають залишенню без розгляду.

Суд першої інстанції на наведені обставини увагу не звернув, неповно дослідив обставини справи, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з дня призначення пенсії позивача.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні щодо періоду, з якого здійснюється перерахунок пенсії. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 19 березня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 240, 308, 311, 315, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - змінити щодо періоду, з якого здійснюється перерахунок пенсії, встановивши, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснюється з 03 вересня 2020 року з урахуванням стажу роботи з 01.01.2004 в Одеській обласній психіатричній лікарні № 2 у подвійному розмірі з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 16.05.2015 року по 02.09.2020 року - залишити без розгляду.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко