Справа № 204/2988/21
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.07.2021 Єдиний унікальний номер 204/2988/21
Єдиний унікальний номер 204/2988/21
Провадження № 2а/205/66/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону 1 роти 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровські області лейтенанта поліції Нехая Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону 1 роти 3 УПП у Дніпропетровські області лейтенанта поліції Нехая В.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2021 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що постановою інспектора батальйону 1 роти 3 УПП у Дніпропетровські області лейтенанта поліції Нехая В.О. серії ЕАН № 4074360 від 16 квітня 2021 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 16 квітня 2021 року о 06 годині 48 хвилин у м. Дніпрі по вул. Яснополянській, 55, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимогу п. 34. ПДР України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 340 гривень. Вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки при розгляді справи відносно нього суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, було проігноровано його пояснення у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив, відзив на адміністративний позов не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року інспектором батальйону 1 роти 3 УПП у Дніпропетровські області лейтенантом поліції Нехай В.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАН № 4074360, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

У оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 16 квітня 2021 року о 06 годині 48 хвилин у м. Дніпрі по вул. Яснополянській, 55, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимогу п. 34. ПДР України (а.с. 3).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підрозділом 1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зазначено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.2 (широка суцільна лінія) та 1.3 (подвійна суцільна лінія).

Лінія 1.1 «вузька суцільна лінія» поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Із оскаржуваної постанови не можливо встановити на підставі яких доказів інспектор поліції прийшов до переконання, що позивач порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 3).

Нормами частин 1, 2, 3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем у даному випадку не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Крім того, жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи стороною відповідача не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів, у тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічний за своїм змістом висновок міститься в Постанові ВС/КАС у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30 травня 2018 року.

Судом також приймаються до уваги посилання позивача на те, що патрульний автомобіль рухався зі швидкістю 10-20 км/год, у зв`язку з чим він був змушений здійснити його обгін на дорожній розмітці 1.1, що дозволено ПДР, тому з його боку жодних порушень допущено не було. Доказів зворотнього відповідачем суду надано не було.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить висновку, що постанову серії ЕАН № 4074360 від 16 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, з порушенням норм статті 283 КУпАП, та такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 454 гривні 00 коп. Враховуючи, що відповідач по справі є посадовою особою Управління патрульної поліції, яка є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4074360 від 16 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. віднести за рахунок ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: