Справа № 140/16846/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/16846/20 пров. № А/857/9206/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року (головуючого судді Волдінера Ф.А. ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження м. Луцьк) у справі №140/16846/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньспецтехніка» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Волиньспецтехніка» 09.12.2020 звернулося в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби в якому просить визнати протиправним та скасувати скасування рішень про коригування митної вартості №204120/2020/000327/1 від 06.10.2020 та №204120/2020/000337/2 від 13.10.2020.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року задоволено позов.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Поліська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу країни контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №UA204120/2020/093290 від 05.10.2020, встановлено наявність в документах розбіжностей і неточностей: - відповідно до пункту 1.1 Контракту від 22.09.2020 №9 в назві товару «Кранова установка КС 55713-1К, 2010 р.в., №Х89557131АТАН5052, ОАО «Клинцовский авто крановий завод» відсутній знак «*», що могло б ідентифікувати товар згідно посилання на примітку * «Кранова установка у напіврозібраному несправному стані для зручності транспортування». В декларації країни відправлення № 09119/031020/0031362 від 03.10.2020 в графі 31 відсутня інформація щодо несправності та інших технічних характеристик товару; - до митного оформлення поданий контракті про експедиційні витрати 13/04/2020 від 13.04.2020, однак експедиційні витрати не включені в рахунки № С1Ф-05102020 - 05.10.2020 та 05/10 від 05.10.2020; - заявлений технічний стан імпортованого товару не підтверджений документально. При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією від 12.10.2020 №UА204120/2020/096809, встановлено наявність в документах розбіжностей і неточностей: - відповідно до пункту 1.1 Контракту від 06.10.2020 №10 в назві товару Кранова установка КС 55727, 2007 р.в., № Y3M0505, ОАО «МАЗ» филиал Завод «Могилевтрансмаш», BY наявне посилання на примітку * «Кранова установка у напіврозібраному несправному стані для зручності транспортування». В декларації країни відправлення № 09119/101020/0032442 від 10.10.2020 в графі 31 відсутня інформація щодо несправності та інших технічних характеристик товару. Згідно декларації країни відправлення № 09119/101020/0032442 від 10.10.2020 на товар 2 наявне маркування ОАО «Клинцовский автокрановий завод», в графі 31 МД - Торгова марка - немає даних. Виробник - немає даних, RU; - заявлений технічний стан імпортованого товару не підтверджений документально; - в графі 16 CMR б/н від 10.10.2020 зазначений третя особа, яка не вказана в товаросупровідних документах. Зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Норми законодавства з питань митної справи регламентують, що у разі виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів, перелік яких визначено законодавством, інших способів ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, проведення консультацій у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №140/16846/20 та ухвалою суду від 15.06.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Волиньспецтехніка» було укладено з ФОП ОСОБА_1 (Білорусь) договір купівлі - продажу №9 від 22.09.2020 на основі якого було придбано згідно Інвойса від 22.09.2020 Кранову установку КС-55713-1К б/у, 2010 р.в. за 4 950 доларів США.

ТОВ «Волиньспецтехніка» 05.10.2020 до Поліської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію №UA204120/2020/093290 від 05.10.2020 та до неї було подано: - рахунок фактура (Інвойс); - автотранспортна накладна; - навантажувальний документ; - декларація про походження товару; - документ, що підтверджує вартість перевезення; - рахунок-фактуру про надання транспортних послуг та їх вартість; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару; - експортна декларація; - договір купівлі-продажу товару; - договір про перевезення товару.

Після, аналізу зазначених документів митним органом було додатково витребувано наступні документи: документально підтверджені документи про технічні характеристики товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару; виписки із бухгалтерської документації продавця; документи, що підтверджують експедиційні витрати.

Крім того, ТОВ «Волиньспецтехніка» додатково до прийняття митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості було надано митному органу наступні документи: лист від 05.10.2020 №10 від продавця ФОП ОСОБА_1 (Білорусь); лист від 05.10.2020 №05/10-1 від ФОП ОСОБА_2 повідомило митні органи, що перевезення відбувалось на підставі договору №13/04/2020 від 13.04.2020 дане перевезення здійснювалось власним автотранспортом ФОП ОСОБА_2 , відповідно експедиторські послуги не надавались. В підтвердження даного Факту надали довідку про транспортні витрати №01/10-М; лист Волинської Торгово-промислової палати від 05.10.2020; довідку про транспортні витрати від 01.10.2020; рахунок-фактура від 05.10.2020; акт №6.20 проведення позачергового технічного огляду вантажопідйомного механізму; паспорт Крана автомобільного; ВМД №204120/2020/073611 від 25.08.2020.

Однак, 06.10.2020 відповідач прийняв рішення №204120/2020/000327/1 про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару «кранова установка КС-55713, 2010 р.в., б/в» за резервний методом у розмірі 14 472 доларів США (замість 4 950 доларів США, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митним органом митних вартостей: товар - №1 - МД від 31.03.2020 №UA100530/2020/17565 (1,08 USD/кг). Числове значення митної вартості товару становить 410148,0576 грн або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення -14 472 USD.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204120/2020/01605.

Між ТОВ «Волиньспецтехніка» та ФОП ОСОБА_1 (Білорусь) було укладено договір купівлі - продажу №10 від 06.10.2020 на основі якого було придбано згідно Інвойса від 06.10.2020 Кранову установку КС-35719, 2010 р.в., б/в за 4 600 доларів США.

ТОВ «Волиньспецтехніка» 12.10.2020 до Поліської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію №UA204120/2020/096809 від 12.10.2020 та до неї було подано: - рахунок фактура (Інвойс); - автотранспортна накладна; - навантажувальний документ; - декларація про походження товару; - документ, що підтверджує вартість перевезення; - рахунок-фактуру про надання транспортних послуг та їх вартість; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару; - експортна декларація; - договір купівлі-продажу товару; - договір про перевезення товару.

Після, аналізу зазначених документів митним органом було додатково витребувано наступні документи: документально підтверджені документи про технічні характеристики товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару; виписки із бухгалтерської документації продавця; документи, що підтверджують експедиційні витрати.

Крім того, ТОВ «Волиньспецтехніка» додатково до прийняття митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості було надано митному органу наступні документи: лист від 12.10.2020 №11 від продавця ФОП ОСОБА_1 (Білорусь); лист від 12.10.2020 №12/10-1 від ФОП ОСОБА_2 повідомило митні органи, що перевезення відбувалось на підставі договору №13/04/2020 від 13.04.2020 дане перевезення здійснювалось власним автотранспортом ФОП ОСОБА_2 , відповідно експедиторські послуги не надавались. В підтвердження даного Факту надали довідку про транспортні витрати №12/10-М; висновок експерта від 13.10.2020, згідно якого вартість кранової установки складає 4600 доларів США, довідку про транспортні витрати від 12.10.2020.

Однак, 13.10.2020 відповідач прийняв рішення №204120/2020/000337/2 про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару «кранова установка КС-55727, 2007 р.в., б/в» за резервний методом у розмірі 11 900 доларів США (замість 4 600 доларів США, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операції щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митним органом митних вартостей, з врахуванням результатів митного огляду UA204120/2020/090809 від 12.10.2020: товар №2 - МД від 24.06.2020 №UA204120/2020/47383 (1,45 USD/кг). Числове значення митної вартості товару становить 307 571,4494 грн або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення -10 903 USD.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204120/2020/01643.

Не погодившись з рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МК України), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК Україн), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як уже зазначалося судом, декларант надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, зокрема, для обґрунтування вартісного значення надав інвойси від №9 від 22.09.2020 та №10 від 06.10.2020, митні декларації країни відправлення від 16.10.2020 №09119/031020/0031362 та від 10.10.2020 №09119/101020/0032442, в яких вказана ціна імпортованого товару 4950 доларів США та відповідно 4600 доларів США.

Згідно частини 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З урахуванням наведеного митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості та висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, проте вважає, що, при цьому, він має довести підстави застосування норм частини 3 статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в рішеннях про коригування митної вартості товарів №204120/2020/000327/1 від 06.10.2020 та №204120/2020/000337/2 від 13.10.2020 лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взяті МД від 31.03.2020 №UA100530/2020/17565 та МД від 24.06.2020 №UA204120/2020/47383, жодних пояснення щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаних МК не наведено. Письмових доказів на підтвердження митної вартості товарів, схожих із імпортованим за маркою, моделлю, роком виробництва суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено задекларовану за основним методом митну вартість ввезеної на митну територію України кранових установок на рівні 4600 доларів США та 4950 доларів США, натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення, суб`єкт владних повноважень, Поліська митниця Держмитслужби, як суб`єкт владних повноважень, не довела належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог митного законодавства, з огляду на що прийняті рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000327/1 від 06.10.2020 та №204120/2020/000337/2 від 13.10.2020 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 08 лютого 2019 року по справі №825/648/17, від 19 серпня 2020 року по справі № 140/754/19, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №140/16846/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов