Справа № 160/6572/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа №160/6572/20

адміністративне провадження №К/9901/22816/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, В.М. Шарапи

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про визнання неправомірним наказу від 02 вересня 2019 року № 1015-П про прийняття участі у проведенні огляду нежитлових приміщень (виробничих підрозділів) та проведення відбору проб викидів від стаціонарних джерел викидів (проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел) в частині: визначення строку проведення відбору проб викидів від стаціонарних джерел викидів (проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел) з 03 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року; призначення і проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; визнання неправомірними дій зі складання та затвердження протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на підставі актів відбору проб викидів стаціонарних джерел від 03 вересня 2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 06 вересня 2019 року, від 10 вересня 2019 року, від 11 вересня 2019 року, від 12 вересня 2019 року; визнання неправомірними дій зі складення та затвердження актів відбору проб викидів стаціонарних джерел № 22-19-2 від 03 вересня 2019 року, № 22/1-19-2 від 05 вересня 2019 року, № 22/2-19-2 від 06 вересня 2019 року, № 22/3-19-2 від 10 вересня 2019 року, № 22/4-19-2 від 11 вересня 2019 року, № 22/5-19-2 від 12 вересня 2019 року; визнання неправомірними дій щодо проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на об`єктах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1) згідно з наказом № 1015-П від 02 вересня 2019 року в період з 03 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Державної екологічної інспекції Дніпропетровській області щодо проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на об`єктах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1) згідно з наказом №1015-П від 02 вересня 2019 року в період з 03 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року № 1015-П про прийняття участі у проведенні огляду нежитлових приміщень (виробничих підрозділів) та проведення відбору проб викидів від стаціонарних джерел викидів (проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел).

Визнано неправомірними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі складання та затвердження протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на підставі актів відбору проб викидів стаціонарних джерел від 03 вересня 2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 06 вересня 2019 року, від 10 вересня 2019 року, від 11 вересня 2019 року, від 12 вересня 2019 року.

Визнано неправомірними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі складання та затвердження актів відбору проб викидів стаціонарних джерел №22-19-2 від 03 вересня 2019 року, №22/1-19-2 від 05 вересня 2019 року, №22/2-19-2 від 06 вересня 2019 року, №22/3-19-2 від 10 вересня 2019 року, №22/4-19-2 від 10 вересня 2019 року, №22/5-19-2 від 11 вересня 2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року допущена заміна відповідача - Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області правонаступником - Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано.

Закрито провадження у справі за позовом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року № 1015-П про прийняття участі у проведенні огляду нежитлових приміщень (виробничих підрозділів) та проведення відбору проб викидів від стаціонарних джерел викидів (проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел) та в частині вимог про визнання неправомірними дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі складання та затвердження протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на підставі актів відбору проб викидів стаціонарних джерел від 03 вересня 2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 06 вересня 2019 року, від 10 вересня 2019 року, від 11 вересня 2019 року, від 12 вересня 2019 року, визнання неправомірними дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі складання та затвердження актів відбору проб викидів стаціонарних джерел №22-19-2 від 03 вересня 2019 року, №22/1-19-2 від 05 вересня 2019 року, №22/2-19-2 від 06 вересня 2019 року, №22/3-19-2 від 10 вересня 2019 року, №22/4-19-2 від 10 вересня 2019 року, №22/5-19-2 від 11 вересня 2019 року.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить відкрити касаційне провадження. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року скасувати, а справу повернути для продовження розгляду по суті судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

В межах наданого строку, 23 липня 2021 року скаржник подав заяву на виконання ухвали Верховного Суду від 08 липня 2021 року, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року. Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження обґрунтовує тим, що копія оскаржуваної постанови була отримана ним лише 04 червня 2021 року, що підтверджується копією поштового конверта із штрихкодовим ідентифікатором 533.

Відповідно до електронного бланку про направлення рекомендованого поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 634 на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 18 червня 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши вищезазначену заяву, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами загального позовного провадження.

Спірні правовідносини у справі виникли у зв`язку з проведенням слідчими слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області (та залученими до слідчих дій працівниками Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, які залучені до участі в них в якості спеціалістів), на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року у справі № 200/11921/19 слідчих дій, за результатами яких складені протоколи огляду, акти відбору проб викидів стаціонарних джерел та протоколи вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України); якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу (пункт 4 частини четвертої цієї ж статті).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункти 3, 4 частини четвертої та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотивує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання права у подібних правовідносинах. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях, коли суб`єкти владних повноважень під приводом виконання рішень слідчих суддів, користуючись підтримкою правоохоронного органу, водночас проводять свій власний захід державного нагляду без дотримання законодавчого порядку його проведення. В подальшому використовує зазначені результати у власній діяльності, документації, рішеннях, відносинах з господарюючим суб`єктом і це не має жодного відношення до кримінального провадження й слідчих дій, під приводом участі у яких вони отримані.

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції під час розгляду справи порушив вимоги процесуального закону в частині предметної юрисдикції позовних вимог, зокрема, застосував висновки Верховного Суду в правовідносинах фіскального нагляду за рішенням слідчого судді, які не є подібними з правовідносинами у цій справі.

Водночас, колегія суддів вважає неприйнятним посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки порушенням правил юрисдикції (підсудності) стосується підстав, визначених статтями 20, 22, 25 - 28 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, інстанційної та територіальної юрисдикції справ.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 826/13571/17 (К/9901/18191/18) викладала правову позицію стосовно питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто, питання предметної юрисдикції стосується вирішення підсудності спору між судами та не може бути застосовано щодо висновків Верховного Суду, викладених у справі адміністративної юрисдикції, проте прийнятої у правовідносинах, які є нерелевантними правовідносинам у цій справі.

Отже, застосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених в адміністративній справі у правовідносинах щодо реалізації податковим органом своїх контрольних функцій, не може бути ототожнено із порушенням предметної юрисдикції позовних вимог.

З вищевикладеного Верховний Суд приходить до висновку, що зазначені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, які у взаємозв`язку із підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої цієї ж статті, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та скасування рішень.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/6572/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та скасування рішень.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали, разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа