Справа № 640/22529/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2021 року м. Київ №640/22529/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доПриватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича
провизнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, у якому просили суд:

- визнати незаконними (протиправними) дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, які полягають в тому, що виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , №62254422, а також виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 №62266698 та №6228451, - не були закінчені, а виконавчі листи безпідставно поверненні стягувачу з посиланням на пункт 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасувати накладені арешти на грошові кошти в банках :АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Укрсиббанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Південний», АТ «КредоБанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Промінвестбанк», АТ «ОТП Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», АТ «СберБанк», АТ «Прокредит Банк», АТ «Перший інвестиційний банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Універсал Банк», АТ «ТаскомБанк», АТ КБ «Правекс-Банк», АТ «КТБ», АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «Альфа-Банк», АТ «А-Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Піруес Банк МКБ»;

- скасувати арешт на квартиру ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати всі інші вжиті приватним виконавцем заходи забезпечення виконання рішення, (зокрема, але не виключно), арешти на рухоме та нерухоме майно, всі заборони на відчуження та обтяження такого майна, всі арешти в інших банківських установах, які були застосовані до боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчих проваджень №62256114, №62254422 та до боржника ОСОБА_2 в рамках виконавчих проваджень №62266698 та №62268451.

Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 4,5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Проте, позивачами в прохальній частині позовної заяви вимоги сформовані не зрозуміло та не чітко, зокрема, наведені номера виконавчих проваджень, які, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вже об`єднані в зведені провадження.

Крім цього, чітко не визначено які заходи забезпечення виконання рішення вжиті відповідачем позивачі просять скасувати, формулювання «всі інші вжиті» не може вважатись чітким та зрозумілим.

Більше того, суд звертає увагу позивачів, що відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця при примусовому виконанні ним рішень, зокрема судів інших юрисдикцій, лише щодо стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, щодо накладення виконавцями штрафів та, відповідно, інших рішень, дії, бездіяльності у межах виконавчих проваджень, відкритих на примусове виконання рішень про стягнення виконавчого збору/винагороди приватного виконавця та штрафів.

В той же час, позивачі просять визнати протиправними дії відповідача щодо виконавчих проваджень, які відкритті на підставі виконавчих документів, виданих Дарницьким районним судом міста Києва (тобто в порядку цивільного судочинства) а не про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства та є недоліком позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270,00 гривень.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що позивачами заявлено сім вимог немайнового характеру.

Враховуючи вищенаведене, сума судового збору, яка підлягає сплаті складає 6356,00 грн.

Згідно з абзацом 2 частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

А тому, позивачам необхідно кожному окремо надати докази сплати судового збору у розмірі 6356,00 грн., окремими платіжними дорученнями.

Стосовно доводів позивачів щодо накладення арешту на рахунки та неможливість сплати судового збору, суд не приймає такі доводи останніх у зв`язку з відсутністю належного обгрунтування такого клопотання та за відсутності відповідних та допустимих доказів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачі оскаржують дії відповідача щодо відкриття виконавчих проваджень, об`єднання в зведене провадження та накладення арешту, про що позивачі дізнались 03 червня 2021 року та 04 червня 2021 року відповідно.

В той же час, звернення до суду мало місце 10 серпня 2021 року, тобто з пропущенням встановленого десятиденного строку на звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому, позивачам необхідно надати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, в якому зазначити причини пропуску строку та надати відповідні докази в підтвердження даного факту.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 161 КАС України і позивачу належить усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 5, 160, 161, 169, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

2. Встановити позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивачів про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулись із позовною заявою.

5. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.І. Шейко