Справа № 2-а-702/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-702/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

о 11 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Горегляд О.І., розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого в його інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому з врахуванням заяви від 22 листопада 2010 року просив: визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати державної (основної) і додаткової пенсії по інвалідності ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і призначити до виплати позивачу з 01 січня 2006 року державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не менше 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і призначити до виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2006 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; та зобов`язати відповідача провести нарахування і виплату позивачу з 01 січня 2006 року збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років трудового стажу відповідно до ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказані позовні вимоги представник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інвалідом другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, та має стаж роботи понад 20 років. За таких обставин, згідно з доводами ОСОБА_2 позивач набув право на отримання державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, і збільшення пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.50, 54, 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, як зазначено в адміністративному позові, відповідач в порушення вказаних норм закону виплачував ОСОБА_1 пенсію в меншому розмірі, посилаючись на постанови Кабінету Міністрів, які суперечать ст.ст.50, 54, 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужують обсяг наданих позивачу прав.

У встановлений ч.3 ст. 183-2 КАС України десятиденний строк з дня одержання копії ухвали суду про відкриття скороченого провадження від 05 листопада 2010 року з копією позовної заяви, копіями доданих до неї документів та копією заяви представника позивача - ОСОБА_2. від 22 листопада 2010 року відповідач подав суду пенсійну справу ОСОБА_1 №110464. Письмових заперечень проти даного адміністративного позову від управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в суд не надійшло.

Дослідивши та оцінивши обставини, повідомлені представниками сторін у письмовій формі, а також обставини, встановлені під час дослідження матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №110464, наданої управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, суд визнав їх достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення за результатом розгляду даної справи у скороченому провадженні.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

В ході розгляду вказаної адміністративної справи суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 - пенсіонер, який перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 09 жовтня 1998 року, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 10 жовтня 2001 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою серії РВН №018872, виданою Рівненською обласною спеціалізованою онкорадіологічною МСЕК 10 жовтня 2001 року, та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності у потерпілих від чорнобильської катастрофи №872 від 23 вересня 1998 року.

Із пенсійної справи ОСОБА_1 №110464 слідує, що протоколом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1465 від 09 грудня 1997 року позивачу вперше була призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення", починаючи з 20 листопада 1997 року. Розпорядження управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №110464 від 19 жовтня 1998 року свідчить, що з 02 жовтня 1998 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В подальшому на підставі заяв позивача від 26 грудня 2003 року, зареєстрованої 31 грудня 2003 року за №7, і від 17 серпня 2005 року, зареєстрованої 17 серпня 2005 року за №712, розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №110464 від 14 березня 2004 року №110464 від 17 серпня 2005 року з 31 грудня 2003 року та з 12 січня 2005 року відповідно ОСОБА_1 нараховувалася пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком внаслідок загального захворювання згідно із Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 01 січня 2006 року позивача на підставі його заяви від 03 січня 2006 року, зареєстрованої 05 січня 2006 року за №105, розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №110464 від 13 січня 2006 року переведено на інший вид пенсії - пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно із Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 30 січня 2008 року ОСОБА_1 на підставі його заяви від 30 січня 2008 року, зареєстрованої 30 січня 2008 року за №165, отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що вбачається із розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №110464 від 28 березня 2008 року. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №110464 від 20 липня 2010 року, починаючи з 01 липня 2010 року, позивача на підставі його заяви від 01 липня 2010 року, зареєстрованої 01 липня 2010 року за №341, переведено на інший вид пенсії - пенсію за віком. Вказаний вид державної пенсії ОСОБА_1 одержує до теперішнього часу, що окрім матеріалів його пенсійної справи №110464, також підтверджується листом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2487/Ч-243 від 27 жовтня 2010 року.

Судом встановлено, що в період перебування позивача на виду державної пенсії -пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно нарахування та виплата йому даного виду державної пенсії здійснені управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в розмірі, значно меншому, ніж встановлено ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Даний факт підтверджується розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №110464 від 13 січня 2006 року, на перерахунок пенсій з 01 січня 2006 року та на перерахунок пенсій з 01 січня 2007 року, листом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2487/4-243 від 27 жовтня 2010 року та довідкою відповідача №1551 від 20 жовтня 2010 року. Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий його представником ОСОБА_2 , в частині позовних вимог про перерахунок та виплату позивачу державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно - обґрунтований та підлягає задоволенню.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №110464 свідчать, що в період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу позивач отримує щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та інвалід другої групи, інвалідність якого має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, призначену управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на підставі ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Із листа управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2487/Ч-243 від 27 жовтня 2010 року слідує, що право позивача на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідачем не оспорюється. Фактично управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснювало нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу. Проте розмір нарахованої і виплачуваної позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначався відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" №1 від 03 січня 2002 року, „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року і „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" №654 від 16 липня 2008 року, які суперечать ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог про перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно, з врахуванням проведених виплат є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Частиною 3 ст.28 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення законом про Державний бюджет України на відповідний рік нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки пенсія позивачу має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплати ОСОБА_1 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 і інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, державної пенсії - відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, - відповідно до вимог ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно.

Відмова відповідача в проведенні перерахунку і виплати ОСОБА_1 державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та відмова управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 22 травня 2008 року до теперішнього часу включно, тобто до 06 грудня 2010 року, є безпідставною і протиправною, оскільки порушує права ОСОБА_1 , передбачені ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу -15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими у всіх випадках для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності -180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по IIгрупі інвалідності -150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по IIIгрупі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності -120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом також змінено статтю 67 Закону України ..Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведених підстав, перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2008 рік відповідачу необхідно провести з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 про неконституційність цих змін, тобто з 22 травня 2008 року.

З врахуванням викладеного суд визнав обґрунтованим позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно, з врахуванням проведених виплат, та зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок та виплату позивачу державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи понад 20 років. Ця обставина підтверджується відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 і матеріалами його пенсійної справи №110464 та не спростовується відповідачем.

Отже, позивач має право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, в період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у вказаний період часу не проводило відповідного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшення пенсії в розмірі, встановленому ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", хоча відповідні документи про пільги, стаж та заробіток позивача знаходились в його пенсійній справі. Така бездіяльність відповідача - протиправна, а порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із письмовою заявою від 21 жовтня 2010 року про проведення перерахунку та виплати державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та про здійснення нарахування збільшення пенсії відповідно до ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте листом відповідача №2487/Ч-243 від 27 жовтня 2010 року в задоволенні його вимог було відмовлено.

Згідно з ч.1 ст.76 Закону України „Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю особи, не обмежується строком давності.

Частиною 2 ст.87 Закону України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

При вирішенні даної справи суд застосував вказану норму в силу п.16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки позивач одержує пенсію, призначену на пільгових умовах.

Отже, слідуючи цим вимогам та положенням ч.3 ст.99 КАС України, в силу яких ч. 1 ст.76 Закону України „Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" і ч.2 ст.87 Закону України „Про пенсійне забезпечення" підлягає застосуванню в даному випадку, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області зобов`язане здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат; державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно з врахуванням проведених виплат; та збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків немає, оскільки на час розгляду справи іще не настали обставини, які мають істотне значення і від яких залежить прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та збільшення пенсії. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності і стажу роботи позивача, а також можливе переведення за його заявою із одного виду пенсії на інший, що впливає на результат вирішення справи. Отже, в задоволенні цієї частини позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, 56, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.1 ст.71, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.4-8 ст.183-2, ч.ч.1, 2 ст.186, ч.1 ст.256 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії задоволити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 22 травня 2008 року до теперішнього часу включно, тобто до 06 грудня 2010 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.І.Горегляд