Справа № 580/1561/21
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року справа № 580/1561/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови застосувати до позивача норми Закону № 1072-ІХ від 04.12.2020 та зобов`язати його вчинити дії по списанню у встановленому ПК України порядку податкового боргу позивача з штрафних санкцій на суму 46 385,25 грн, як безнадійний податковий борг.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Позивач подав до суду заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що станом на день подання цієї заяви згідно інформації, яка міститься у особистому кабінеті платника податків - ТОВ «Черкасигазінвест» відсутня заборгованість за податковим боргом позивача зі штрафних санкцій на суму 46 385,25 грн.

Розглянувши додані до вказаної заяви додатки, судом встановлено, що приєднана до заяви роздруківка з особистого кабінету платника податків стосується іншого підприємства ТОВ «Автогазсервіс», , яке не є позивачем у справі. Отже, з метою офіційного з`ясування усіх обставин у справі, суд ухвалою від 30.06.2021 зобов`язав Головне управління ДПС у Черкаській області надати відомості з інтегрованої картки позивача по акцизному податку на пальне станом на час розгляду справи.

На виконання вимог ухвали суду від 30.06.2021 відповідач надав суду роздруківку з інтегрованої картки позивача по акцизному податку на пальне, з якої вбачається наявність податкового боргу в розмірі 46245,86 грн. Отже, суд не вбачає вирішення спору між сторонами в поза судовому порядку чи його визнання відповідачем, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2019 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийняте податкове повідомлення-рішення № про накладення на позивача штрафу за порушення терміну реєстрації акцизних накладних у сумі 463 938,77 грн, яке у визначені строки оскаржене платником податків до Черкаського окружного адміністративного суду та судом 15 липня 2019 винесене рішення у справі №580/1318/19 яким позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Позивач стверджує, що до дати набрання судовим рішенням суду апеляційної інстанції законної сили, а саме до 26 листопада 2019 року включно, податкове повідомлення- рішення від 15.03.2019 № вважалося неузгодженим, з відповідними правовими наслідками.

Сума грошового зобов`язання (463 938,77 грн.) за цим ППР була узгодженою та підлягала перерахуванню скаржником до бюджету тільки з 6 грудня 2019 року.

27.12.2019 позивач фактично перерахував до бюджету узгоджену суму грошового зобов`язання у розмірі 463 938,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2283 від 27.1.2019, й відповідно з цього числа припинилися грошові зобов`язання позивача зі сплати податку

28.02.2020 на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення №, винесене 21.02.2020 відповідачем (далі - ППР) про застосування штрафних санкцій у сумі 46 385 грн 25 коп. за затримку сплати грошового зобов`язання з акцизного податку на пальне в сумі 463 852 грн 50 коп.

10.12.2020 набув чинності Закон України від 04.12.2020 № 1072-1Х «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (далі - Закон № 1072-ІХ), яким урегульовано питання прощення фінансових санкцій за умови сплати основної суми податкового боргу, а саме: скасування пені та штрафних санкцій у разі погашення платником податків податкового боргу, що виник станом на 01.11.2019, протягом 6 місяців з дня набрання чинності цим Законом та за умови сплати поточних податкових зобов`язань.

На думку позивача, у випадку погашення платником податків у повному обсязі суми податкового боргу за основним платежем (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстрочення/відстрочення), який виник станом на 01.11.2020 та за умови відсутності поточних податкових зобов`язань на дату повної сплати такого податкового боргу, - фінансові санкції підлягають списанню.

Вказана норма щодо прощення фінансових санкцій не поширюється на певну категорію платників податків, до яких позивач не відноситься.

Оскільки відповідач відмовив у списанні наведеної заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач у визначений судом час подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує повністю, мотивуючи свою позицію тим, що обов`язковою умовою застосування п. 2-3 підрозділу 10 розділу 20 Податкового кодексу України є погашення податкового боргу протягом 6 місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 4 грудня 2020 року №1072-ІХ, що набрав чинності з 10.12.2020.

Проте вказаний податковий борг погашений 27.12.2019, тобто за рік до прийняття даної норми, та станом на 01.11.2020 відсутній. Крім того, вказана норма прямо передбачає необхідність погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків суми податкового боргу без штрафних санкцій та пені, тому дана норма до позивача не застосовується, оскільки він погашав у складі податкового повідомлення-рішення від 15.03.2019 № штрафні санкції.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши, що право на користування податковою пільгою у вигляді звільнення від штрафних санкцій згідно Закону України № 1072-ІХ, виникло у позивача з моменту набрання чинності цим Законом, тобто з 10 грудня 2020 року та припиняється після спливу шести місяців з вказаної дати, що і було ним вчинено у спосіб подання відповідної заяви.

Позивач вказав, що податковим органом припускається неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, тому таке тлумачення має відбуватись на користь платника податків.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних щодо порушення товариством з обмеженою «Черкасигазінвест» порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Результати перевірки оформлені актом від 15.02.2019 року №224/23-00-40-0328/22801367.

Вищевказаною камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації 69 акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

На підставі вищевказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області згідно п. 120-2.1 ст. 120-2 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 №, яким до позивача застосовані штрафні санкції 463938 грн. 77 коп.

Податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 № оскаржене позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду та судом 15 липня 2019 винесене рішення у справі №580/1318/19 яким позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

27.12.2019 позивач перерахував до бюджету узгоджену суму грошового зобов`язання у розмірі 463 938,77 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2283 від 27.12.2019.

В подальшому відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, від 21.02.2020 відповідачем про застосування штрафних санкцій в сумі 46 385 грн 25 коп.

Згідно цього рішення підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, є недотримання вимог пункту 57.1 статті 57 та підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу (ПК) України, а саме: порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з акцизного податку на пальне в сумі 463 852,50 грн.

На звернення позивача щодо наміру списання нарахованих штрафних санкцій в сумі 46385 грн 25 коп., відповідач листом № 3733/6/23-00-13-0817 від 03.03.2021 повідомив, що основна сума боргу сплачена до набрання чинності Закону №1072 (тобто до 10 грудня 2021 року), тому штрафна санкція не підлягає списанню.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки не погоджується із бездіяльністю контролюючого органу.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

10.12.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 4 грудня 2020 року №1072-IX (далі Закон №1072-IX).

Вказаним законом підрозділ 10 розділу 20 Податкового кодексу України доповнено пунктом 2-3 такого змісту: «у разі погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» суми податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що виник станом на 1 листопада 2020 року, та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу, підлягають списанню у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, за заявою платника податків.

Положення цього пункту не застосовується щодо:

великих платників податків, що відповідають критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу;

осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства;

осіб, щодо яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими розстрочено (відстрочено) стягнення податкового боргу;

банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

осіб, які мають податковий борг з митних платежів;

осіб, які мають заборгованість зі сплати санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пені.

Штрафні санкції і пеня, що підлягають застосуванню та нарахуванню у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу, не підлягають застосуванню та нарахуванню, а нараховані підлягають коригуванню до нульових показників.».

Проаналізувавши зміст норми п. 2-3 підрозділу 10 розділу 20 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що названа норма може застосована за наявності однасно таких умов:

- норма діє у період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2;

- податковий борг погашений протягом 6 місяців з дати набрання чинності Законом №1072-IX, тобто з 10.12.2020 по 10.06.2021;

- вказаний податковий борг виник станом на 01.11.2020;

- за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, крім штрафних санкцій, пені.

Суд звертає увагу, що названий Закон №1072-IX розроблений з метою покращення становища платників податків у зв`язку із запровадженням протиепідемічних заходів щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та від 22 липня 2020 року №641 (із подальшими змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 12 березня 2020 року до 19 грудня 2020 року на території України карантин.

Обов`язок позивача щодо сплати штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 15.03.2019 № виник 06.12.2019, що не заперечується сторонами.

Тобто, наведений податковий борг виник до початку дії карантину та сплачений за рік до набрання чинності Законом №1072-IX, при цьому він не пов`язаний зі сплатою поточних податкових зобов`язань, оскільки складається виключно зі штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних.

За наведених обставин, норми Закону №1072-IX не поширюються на випадок сплати позивачем штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 15.03.2019 №, тому штрафні санкції, які нараховані в подальшому податковим повідомленням-рішенням № від 21.02.2020 не підлягають списанню.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 Прикінцеві положення та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко