Справа № 425/2220/21
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 Провадження № 2-а/425/41/21

Справа № 425/2220/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних Луганського прикордонного загону

ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 08.07.2021 року начальником групи ІПК ВІПС (тип А) впс «Мілове» ім. В. Банних лейтенантом Коломієць В.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 08.07.2021 року № 015352, відповідно до змісту якої 08.07.2021 року о 03-30 год. в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю було виявлено ОСОБА_1 , яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Майорське», а 08.07.2021 року о 03-30 в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Позивачем було надано письмові пояснення, в яких вона зазначила, що 07.07.2021 року близько 13-00 год. здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. Маринівка (ТОТ) - н.п. Куйбишево (РФ) в районі н.п. Маринівка.

Таким чином своїми діями позивач порушила вимоги п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на ТОТ та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки порушують її особисті права громадянина України, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Окрім того, позивач вказує, що метою в`їзду на підконтрольну територію України є вступ її доньки ОСОБА_2 до Східноукраїнського Національного університету ім. В. Даля, а також позивач зазначала, що в м. Рубіжне в неї проживає чоловік. Позивач є внутрішньо переміщеною особою та має місце проживання, яке зареєстроване на тимчасово окупованій території, а тому вона має право користуватися свободою пересування на всій території України.

Крім того позивач зазначає, що 29.06.2021 року ВРУ прийняла ЗУ «Про внесення зміни до розділу ІІ «Прикінцеві положенні» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» щодо тимчасових підстав незастосування заходів адміністративного впливу за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї». Вказаний закон на період дії, зокрема карантину на території України, скасовує застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд, постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.07.2021 року № 015352 у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 1700 гривень скасувати, а справу закрити.

В судове засідання позивач не з`явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та участі представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

В судове засідання відповідач не надіслав свого представника, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає доцільним провести судове засідання на підставі ч. 3

ст. 268 КАС України за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянки України та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, та взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.07.2018 року № (а.с.4-7).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружилися 06.11.1999 року, про що складено відповідний актовий запис № 1460, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 06.11.1999 року серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївка Донецької області (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , батьками якої є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 397, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.04.2017 року серії НОМЕР_2 , виданим Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.9).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянки України та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 22.08.2018 року № 4436-1, та взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою:

АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.07.2018 року № (а.с.10-11).

Із запрошення керівника освітнього центру «Донбас-Україна» Східноукраїнського національного університету ім. Володимира Даля від 02.07.2021 року № 03 вбачається, що Східноукраїнський національний університет ім. Володимира Даля запрошує для подання документів для вступу на навчання через освітній центр «Донбас-Україна» вступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

З постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.07.2021 року

№ 015352, складеної начальником групи ІПК ВІПС (тип А) впс «Мілове» ім. В. Банних (в/ч 9938) лейтенантом Коломієць В.В. відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 08.07.2021 року о 03-30 год. в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю виявлено гр. України ОСОБА_1 , яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України, 07.12.2019 року виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Майорське», а 08.07.2021 року о 03-30 год. в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Особою надано письмові пояснення, в яких вона вказала, що 07.07.2021 року близько 13-00 год. здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. Маринівка - н.п. Куйбишево (РФ) в районі н.п Маринівка своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на ТОТ та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП (а.с.8).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Відповідно до змісту Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 р. № 815, (далі по тексту - Порядок), він визначає правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1

ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний кордон України» державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Вищевказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі № 418/4696/20, від 16.02.2021 року у справі № 418/4090/20, від 25.03.2021 року у справі №418/4774/20, рішення якого, для забезпечення єдності судової практики, є обов`язковими, адже у даній категорії справ є остаточними.

Крім того, суд вказує, що згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем суду не надано жодного доказу на підтвердження встановлених при винесені оскаржуваної постанови обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правомірність свого рішення не довів, відзиви до суду не надав, а також жодного належного та допустимого доказу суду надано не було, а тому на думку суду в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, беручи до уваги докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого постанова про накладання адміністративного стягнення від 08.07.2021 року

№ 015352 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року № 543/775/17 зроблений правовий висновок про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 139 та п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України, стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса у зв`язку з його документальним підтвердженням (а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 139, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 08 липня 2021 року № 015352 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1

ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса (92500, Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, 58, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 16 серпня 2021 року.

Суддя Є.О. Романовський