Справа № 160/14002/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач не погоджується з інформацією викладеною у висновку від 29.07.2021 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-04-21-010516-с та вважає, що вказана Східним офісом Держаудитслужби у висновку інформація не відповідає дійсності.
Разом із позовною заявою 16.08.2021 року Комунальним підприємством "Безпечна та інноваційна освіта" Дніпровської міської ради подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що в пункті 1 Констатуючої частини висновку від 29.07.2021 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-04-21-010516-с відповідач вказав, що укладений в рамках процедури закупівлі UA-2021-04-21-010516-с договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 є нікчемним. Пунктом 3 Констатуючої частини вказаного висновку відповідач зобов`язав позивача розірвати договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 протягом п`яти робочих днів з дня опублікування висновку. Позивач вважає, що встановлення відповідачем імперативного обов`язку позивача розірвати договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 є по суті вимогою до підконтрольної установи вчинити дії, що суперечать законодавству та яких юридично особа вчинити не може в силу відсутності для цього правових підстав, а тому таку вимогу відповідача не можна вважати такою, що ґрунтується на приписах законодавства. Отже, вимога відповідача про розірвання договору, який сам відповідач вважає нікчемним є очевидно протиправно.
При розгляді заяви Комунального підприємства "Безпечна та інноваційна освіта" Дніпровської міської ради про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
22.06.2021 року заявником опубліковано в системі ProZorro Повідомлення про намір укласти договір.
09.07.2021 року заявником та переможцем відкритих торгів ТОВ «Дніпропетровське спеціалізоване протипожежне підприємство» укладено договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06, згідно з умовами якого підрядник ТОВ «Дніпропетровське спеціалізоване протипожежне підприємство» зобов`язався виконати роботи, які були предметом процедури закупівлі UA-2021-04-21-010516-с.
29.07.2021 року в електронній системі закупівель ProZorro було опубліковано висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-04-21-010516-с.
Як зазначено у вказаному висновку, за результатами аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», встановлено порушення пункту 11 частини 2 статті 22 Закону. За результатами аналізу питання оприлюдненої інформації про закупівлю встановлено порушення вимог пункту 8 частини 10 статті 10 Закону. За результатами аналізу питання розгляду тендерних пропозицій встановлено порушення вимог частини 10 статті 29 Закону, абзацу 2 пункту 1 частини 1статті 31 Закону. За результатами аналізу питання своєчасності укладанні договору про закупівлю встановлено порушення вимог частини 6 статті 33 Закону, пункту 4 частини 1 статті 43 Закону.
На думку відповідача відповідно до пункту 4 частини 1 статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі» договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 є нікчемним.
Пунктом 3 Констатуючої частини вказаного висновку відповідач зобов`язав позивача розірвати договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 протягом п`яти робочих днів з дня опублікування висновку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заявник на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення позову стверджує, що встановлення відповідачем імперативного обов`язку позивача розірвати договір підряду від 09.07.2021 року №9/07-06 є по суті вимогою до підконтрольної установи вчинити дії, що суперечать законодавству та яких юридично особа вчинити не може в силу відсутності для цього правових підстав, а тому таку вимогу відповідача не можна вважати такою, що ґрунтується на приписах законодавства. Отже, вимога відповідача про розірвання договору, який сам відповідач вважає нікчемним є очевидно протиправно.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
Частиною 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У частині 6 вказаної статті визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Відтак, фактичний намір звернення з відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову до суду зводиться до намагання припинити будь-яку можливість розірвання договору підряду від 09.07.2021 року № 9/07-06, що також матиме місце і у випадку задоволення позову у цій справі, а тому суд робить висновок про те, що зазначені заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, що суперечить приписам ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України.
Тому, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення такої заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський