Справа № 610/2518/21
Суддя: Купін В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ Іменем України
м. Балаклія 16 серпня 2021 року Справа №610/2518/21 2-а/610/36/2021

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя Купін В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія Харківської області за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

06.08.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, у якій позивач просить скасувати постанову серії БАА № 130594 від 24.07.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 510,00 грн за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною, а накладення адміністративного стягнення необґрунтованим з наступних підстав. 24.07.2021 позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки TAD CLASSIC 30-2Т, д.н.з. НОМЕР_2 . На 208 км автодороги М-03 в Полтавській області був зупинений інспектором взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Волошиним О.Ю. У відношенні позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі серії БАА № 130594, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, а саме за перевезення великогабаритного вантажу, комбайну зернозбирального, без відповідного узгодження на участь у дорожньому русі, чим було порушено пп.22.5 ПДР України та Постанови КМУ № 30. Постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчинив, позивач пояснив працівнику поліції, що дозвіл для перевезення йому не потрібний, бо габаритні параметри вантажу не перевищували нормативно встановлені. Докази на підтвердження належності вантажу до великогабаритних відсутні. Отже в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав працівник поліції не відповідають обставинам справи, тому ця постанова підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не з`явився, позовна заява містить клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяв або клопотань від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 130594 від 24.07.2021, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Волошиним О.Ю., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн за те, що він 24.07.2021 о 06.50 годині на автодорозі Р 42 Лубни-Миргород на 1 км керував транспортним составом та перевозив великогабаритний вантаж - комбайн зернозбиральний, згідно дозволу № 2021-2 НГ, не маючи відповідного узгодження на участь у дорожньому русі великогабаритним транспортним засобом по автодорозі Р 42, чим порушив пп. 22.5 ПДР України, п.4 Постанови КМУ № 30, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до пп. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

У відповідності до абз.17 п.1.10 ПДР України перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок № 879) передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання - це технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками (пп 6-9 п.2 Порядку № 879).

У відповідності до п.20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у тому числі передбачені ч.1 ст.132-1 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідачем до суду не надано відзиву на позов і доказів правомірності оскаржуваної постанови, тобто не виконано покладений на нього ч.2 ст.77 КАС України обов`язок. У зв`язку з чим суд не має можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача ним виконані вимоги стст.268,280 КУпАП, сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено. Відповідачем не зазначено, у якій саме спосіб, за допомогою якою вимірювальної техніки було проведено вимірювання габаритів транспортного засобу та багажу. У постанові не зазначені результати вимірювання, якщо такі проводилися. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про неправомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, тому її необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Розподіл судових витрат по справі здійснити відповідно до ст.139 КАС України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.19 Конституції України, ч.2 ст.132-1 КУпАП, стст.6, 8, 9, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора взводу № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Волошина Олега Юрійовича серії БАА № 130594 від 24.07.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн за ч.1 ст.132-1 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за постановою серії БАА № 130594 від 24.07.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 38751 Полтавська область Полтавський район с.Розсошенці, вул.Кременчуцька, 2 В, .

Суддя