Справа № 826/4885/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 826/4885/17

адміністративне провадження № К/9901/6531/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Стародуба О.П., Тацій Л.В.

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №826/4885/17

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року, ухвалене у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200000,00 грн за договором банківського вкладу «Живи сонячно» № 205D-6358184 від 09.02.2016 по банківському рахунку № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича включити ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200000,00 грн за договором банківського вкладу «Живи сонячно» № 205D-6358184 від 09.02.2016 по банківському рахунку № НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є вкладником у розумінні норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відповідачем в порушення норм чинного законодавства не включено його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року (з урахуваннями ухвали цього суду від 06.03.2019 про виправлення описки), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича щодо ненадання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних змін до бази даних про вкладників Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 40000,00 грн.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідні зміни до бази даних про вкладників Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 40000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судами встановлено, що між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 09.02.2016 був укладений договір банківського вкладу «Живи сонячно» №205D-6358184 від 09.02.2016. Згідно з п. 1.1 Договору Банк прийняв грошові кошти вкладника ОСОБА_2 на вкладний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 40000,00 грн на термін з 09.02.2016 по 09.05.2016.

04 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано за №175. Згідно з п. 1.2 Договору розмір відступлення права вимоги становить 40000,00 грн основного боргу відповідно до умов договору банківського вкладу «Живи сонячно» №205D-6358184 від 09.02.2016.

На виконання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги від 04.04.2016 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено Додатковий договір № 1 до договору банківського вкладу «Живи сонячно» №205D-6358184 від 09.02.2016, згідно з умовами якого, до позивача перейшли всі права та обов`язки Вкладника по вищезазначеному договору. Відповідно до умов договору, позивачу відкрито самостійний окремий рахунок №5/2630.8.194235.001 на його ім`я.

Разом з тим, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 5 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 5 квітня 2016 року до 4 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21 квітня 2016 року № 560 продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 5 травня 2016 року до 4 червня 2016 року включно. У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. з 5 травня 2016 року до 4 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 2 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 3 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 6 червня 2016 року по 5 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_3 .

На своєму сайті Фонд оприлюднив інформацію про те, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 3 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 9 червня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «КБ «Хрещатик» з 9 червня 2016 року до 21 липня 2016 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОЩАДБАНК», ПАТ «ПУМБ», АБ «ПІВДЕННИЙ» та ПАТ «УКРСИББАНК».

При зверненні з листом від 22.06.2016 до відповідача, позивача було повідомлено, що рішення щодо нікчемності договору про відступлення права вимоги від 04.04.2016 та додаткового договору № 1 до Договору банківського вкладу не прийнято, водночас, в Реєстр вкладників позивач не включений.

Згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 вхідний залишок складає 40000,00 грн.

В той же час, при зверненні позивача до банку-агенту ПАТ «УКРСИББАНК» було відмовлено у виплаті гарантованої суми з посиланням на те, що інформація про банківський вклад позивача відсутня в реєстрі вкладників з огляду на невнесення відповідачем інформації про позивача як вкладника банку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що Уповноваженою особою протиправно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з рішеннями судів, Уповноваженою особою подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судами не надано належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема не надано оцінці доводам відповідача та наявним в матеріалі справи доказам того, що ОСОБА_2 є особою, пов`язаною з банком.

У поданому відзиві представник позивача просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини першої статті 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону №4454-VІ Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Згідно з частинами другою, четвертою статті 27 Закону № 4454-VІ Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а також переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Статтею 52 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ "Про банки і банківську діяльність" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2121-ІІІ) передбачено пов`язані з банком особи.

Для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є, зокрема, асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини (пункт 7 частини першої статті 52 Закону №2121-ІІІ).

У пунктах 1-6 частини першої статті 52 Закону № 2121-ІІІ зазначено такі особи: контролери банку (пункт 1); особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку (пункт 2); керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку (пункт 3); споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи (пункт 4); особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку (пункт 5); керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб (пункт 6).

Асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича (стаття 2 Закону № 2121-ІІІ).

При цьому, керівниками банку, згідно з приписами статті 42 Закону № 2121-ІІІ, є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер банку та його заступники.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи, що позивач не був пов`язаною з ПАТ "КБ "Хрещатик" особою, оскільки не входить та не входив у коло осіб, визначених пунктом 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI.

Зважаючи на те, що предметом спору, в даному випадку, є виникнення права на відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського вкладу, який було укладено між ПАТ "КБ "Хрещатик" та позивачем, колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що фізична особа, з рахунків якої надійшли кошти на рахунки позивача, є пов`язаною з банком особою, оскільки зазначене не впливає, за даних обставин, на виникнення у позивача права на відшкодування суми за вкладом за рахунок Фонду.

Суд зазначає, що на позивача у цій справі поширюється конституційний принцип "для особи приватного права дозволено все, що не заборонено законом", який закріплений в частині першій статті 19 Конституції України та сформульований наступним чином: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тоді, як застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI,Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Забезпечуючи виконання статті 38 Закону 4452-VI відповідач, фактично, позбавлений дискреційних повноважень, під якими слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Суд враховує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №825/2114/16 і Суд не вбачає підстав для відступу від неї.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що незважаючи на відсутність перешкод для виплати позивачу гарантованої суми вкладу та для обмежень за вкладним рахунком, відповідач протиправно не надав до Фонду відповідні зміни до бази даних про вкладників на паперових та електронних носіях в частині зняття тимчасового обмеження виплат за вкладним рахунком позивача, що свідчить про бездіяльність Уповноваженої особи та є підставою для зобов`язання вчинити відповідні дії.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій, та не дають підстав вважати, що цими судами невірно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року у справі №826/4885/17 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

О.П. Стародуб

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду