Справа № 620/8889/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/8889/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали позовної заяви і додані до неї документи у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Депаратменту охорони поліції про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування періоду служби з 02.11.1993 по 20.11.1993 на пільгових умовах та зобов`язання внести зміни до наказу №129о/с від 16.04.2014.

Одночасно у позовній заяві просив поновити строк звернення до суду, обгрунтовуючи тим, що про порушення своїх прав, тобто бездіяльності відповідача щодо не зарахування періоду служби з 02.11.1993 по 20.11.1993, дізнався після отримання на його звернення відповіді у лютому-березні 2021 року.

Розглядаючи дане клопотання суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з положеннями частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як на підставу поважної причини пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що про порушення своїх прав дізнався з відповіді відповідача на його звернення у лютому-березні 2021 року. Таким чином, саме з вказаної дати позивач протягом місяця мав реальну можливість звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом подання відповідної позовної заяви.

Однак при визначенні початку перебігу строку на звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом є неповажними.

Як зазначає позивач у позові, його звільнено зі служби в МВС України 16.04.2014 році. Отже, з 16.04.2014 розпочався перебіг строку звернення до суду з вимогами, вказаними у даному позові.

Водночас з адміністративним позовом звернувся лише 05.08.2021, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Отже, суд встановив про недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки вказана позивачем хронологія подій жодним чином не наводить поважності причин пропуску строку звернення з позовом 05.08.2021 саме про зарахування періоду служби з 02.11.1993 по 20.11.1993, який не був зарахований при звільненні 16.04.2014.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням строку звернення та відсутністю підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки підстави, вказані позивачем є неповажними.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У відповідності до положень частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.І.Соломко