Справа № 420/12187/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12187/20

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту: 25.01.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ООТЦК та СП), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФ України в Одеській області), про:

- визнання протиправними дій ООТЦК та СП з відмови ОСОБА_1 , листом №10929 від 21 жовтня 2020 року, у наданні довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії за станом на 31 грудня 2017 року, та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704), в редакції від 30 серпня 2017 року;

- зобов`язання ООТЦК та СП надати ОСОБА_1 та ГУПФ України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії за станом на 31 грудня 2017 року, та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, для проведення перерахунку пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 грудня 2018 року №103 (далі Постанова №103), було перераховано пенсію позивача та враховано при перерахунку лише оклад за посадою, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років, а додаткові види грошового забезпечення не включені. Позивач вказував, що 06 вересня 2020 року він звернувся до ООТЦ та СП із заявою про видачу: довідки про розмір належного заявнику грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії станом на 31 грудня 2017 року; довідку про розмір належного заявнику грошового забезпечення із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, станом на 01 лютого 2020 року, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, однак відповідач листом від 21 жовтня 2020 року повідомив, що відсутні підстави для видачі оновлених довідок.

Позивач, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, а також на те, що позивачу невірно було розраховано розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

ГУПФ України в Одеській області позов не визнало, вказуючи, що на виконання Постанови №103 управлінням проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої уповноваженим органом.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ООТЦК та СП щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУПФ України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії.

Зобов`язано ООТЦК та СП (, вул. Пироговська 6, м.Одеса) підготувати та надати до ГУПФ України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ООТЦК та СП (, вул. Пироговська 6, м.Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції безпідставно застосовано положення п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІІ (далі Закон №1774-VІІІ), чим було порушено ст. 17 Конституції України, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-ХІІ) та Закон №1774;

- при розгляді справи судом першої інстанції не було враховано правові висновки рішень Конституційного Суду України, якими встановлено відокремленість військовослужбовців Збройних Сил України від інших категорій громадян України в питаннях соціального і правового захисту, що є порушенням ст. 151-2 Конституції України;

- Закон №1774-VІІІ набрав чинності 01 січня 2017 року, тому Кабінет Міністрів України, ухвалюючи Постанову №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, безумовно врахував положення Закону №1774-VІІІ і ухвалив п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, визначивши, що військовослужбовці не є працівниками, в сенсі положень п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VІІІ, а є особами, які проходять державну службу особливого характеру, вони не є суб`єктами регулювання норм законодавства про працю та на них, відповідно, не може розповсюджуватись дія п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774, в частині заборони застосування розміру мінімальної заробітної плати, або її частини, для розрахунку розмірів посадового окладу та інших виплат;

- суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі заявлених позовних вимог адміністративного позову, допустивши помилкове тлумачення п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, на відповідність Закону №1774, а, по-друге, не прийняв до уваги набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18, внаслідок чого, безпідставно відмовив у задоволенні вимоги мого адміністративного позову про зобов`язання відповідача надати йому, та ГУПФ України, довідку про розмір належного грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині позовних вимог щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром.

Відзивів на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ).

На виконання Постанови №103 та Постанови №704, ГУПФ в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року, на підставі довідки Одеського обласного військового комісаріату, виходячи із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років.

06 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ООТЦК та СП із заявою про видачу: довідки про розмір належного ОСОБА_1 грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії станом на 31 грудня 2017 року; довідки про розмір належного ОСОБА_1 грошового забезпечення із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, станом на 01 грудня 2020 року, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року.

Листом ООТЦК та СП №10929 від 21 жовтня 2020 року відмовлено заявнику у видачі запитуваних ним довідок.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що 01 січня 2017 року набрав чинності Закон №1774-VIII п.3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

За приписами ч.3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином суд першої зазначив, що під час розв`язання правової колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та п.4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

При цьому судом першої інстанції враховані висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п.3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ, згідно яких: "за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають".

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІІ.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 4 Постанови №704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Така редакція Постанови №704 діяла до 24 лютого 2018 року, оскільки п.6 Постанови №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких п.4 Постанови №704 викладено у новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже, на момент набрання чинності Постановою №704 (01 березня 2018 року) п.4 зазначеної постанови викладений у редакції згідно з п.6 Постанови №103, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Разом з тим, згідно з п.1 Примітки Додатку 1 Постанови №704 "Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №1041 від 20 грудня 2017 року) посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до Примітки Додатку 14 "Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Проте, з 29 січня 2020 року п.6 Постанови №103 (яким п.4 Постанови №704 викладено у новій редакції, про що зазначено судом вище) втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103.

Позивач вважав, що починаючи з 01 лютого 2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями для обчислення розміру перерахованих пенсій відповідно до Постанови №103 повинні визначатися у редакції п.4 Постанови №704, чинному, на момент її прийняття, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для видачі нової довідки, станом на 01 лютого 2020 року, виходячи з такого.

06 грудня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон №1774-VIIІ, який набрав чинності з 01 січня 2017 року.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Тобто, з моменту набрання чинності Законом №1774-VIII (01 січня 2017 року) на законодавчому рівні існує заборона застосовувати мінімальну заробітну плату, як розрахункову величину для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Оскільки Закон України має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України, то застосуванню підлягають саме норми Закону, як правового акта вищої юридичної сили.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновків, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення осіб, які проходять, зокрема, службу в органах і підрозділах цивільного захисту, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим зі служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

В постанові від 04 листопада 2020 року у справі №200/9195/19-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що зі змісту Закону №1774-VIII вбачається, що ним вносилися зміни до низки законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Отже, таким приписом законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів.

Водночас п.3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII законодавець передбачив, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року. З прийняттям Закону №1774-VIII в Україні було змінено підхід щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не лише при визначенні посадових окладів, а й щодо розрахунку всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата. Аналіз такого правового регулювання дає підстави зробити висновок про те, що законодавець, по-перше, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати; по-друге, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений на 01 січня відповідного календарного року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що скасування в судовому порядку п.6 Постанови №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача та не може слугувати підставою для надання до ГУПФ України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 не створює підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Крім того, у вказаний період уряд не приймав змін до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При цьому, доводи апеляційної скарги, що довідки можуть видаватися на вимогу військових пенсіонерів, з посиланням на постанову Верховного Суду у справі №160/8324/19 являються помилковими, оскільки справи в цій частині не є тотожними.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії ООТЦК та СП щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704, в редакції від 30 серпня 2017 року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.