Справа № 640/1590/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Київ № 640/1590/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазін О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Котон Трейд»
до Київської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Котон Трейд» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 24, кв. 20, код ЄДР: 32664731) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 8-а, код ЄДР: 43337359), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

1) рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 20.11.2020 № UA100300/2020/000185/2;

2) картку Київською митницею Держмитслужби відмови № UA100300/2020/00314 в оформлені митної декларації № UA100300/2020/424670.

Позиція позивача.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, вважаючи протиправним оскаржуване рішення та картку відмови, у зв`язку з тим, що ПП «КОТОН ТРЕЙД» подало до митного оформлення всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів в межах спірних відносин.

Позиція відповідача.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність оскаржуваних рішення та картки відмови, оскільки встановлені порушення відповідають фактичним обставинам; за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією, встановлено, що декларантом до митного оформленні не надано всіх документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому додатково наголосив на обґрунтованості позовних вимог зазначивши, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості, а твердження про розмір митної вартості вважається правомірним поки протилежне не буде доведене митним органом.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 24 березня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/1590/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Встановлені судом обставини.

Право особи оскаржити рішення митного органу передбачено частиною першою статті 29 Митного кодексу України.

19.11.2020 року ПП «КОТОН ТРЕЙД» подано митну декларацію №UA100300/2020/424670 для митного оформлення в режимі імпорт товару, а саме: тканина вибивана, різних дизайнерів, полотняного переплетення, яка виготовлена з синтетичних волокон поліефіру 52+/-0,9% та волокон бавовни 48+/- 0,9%. з паперовою вкладкою. Загальна ширина 220 см +/- 0,3 см (без кромки). Покриття та просочення неозброєним оком не виявлено. Поверхнева щільність 114 +/-1г/кв.м. Конструкція тканини 30х30/76х68 - 87734,00 м.п. Торговельна марка: Gold. Країна виробництва: РК. Виробник: ZAFAR FABRICS (PVT) LIMILED (далі - Товар №1); тканина вибілена, полотняного переплетення, яка виготовлена з синтетичних волокон поліефіру 52 +/- 0,9% та волокон бавовни 48+/- 0,9 %. з паперовою вкладкою. Загальна ширина 220 см +/-0,3 см (без кромки). Покриття та просочення неозброєним оком не встановлено. Поверхнева щільність 121+/- 1 г/кв.м. Конструкція тканини 30х30/76х68 - 2828,00 м.п. Торговельна марка: Gold. Країна виробництва: РК. Виробник: ZAFAR FABRICS (PVT) LIMILED (далі - Товар №2).

До митної декларації №UA100300/2020/424670 ПП «КОТОН ТРЕЙД» були подані наступні документи: контракт від 05.08.2020 №ZF/1210/20; інвойс від 17.08.2020 №ZFL/7765/20; Сертифікат якості від 17.08.2020 №ZFL/7765/20; Коносамент від 03.09.2020 №MEDUPK948891; автотранспортна накладна від 20.11.2020 №б/н; декларацію про походження товару від 17.08.2020 №ZFL/7765/20; Висновки за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 29.10.2020 №-0197; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, від 02.11.2020 №113/248; акти про проведення огляду (переогляду) товарів від 20.10.2020 №500110/2020/001256 та від 21.10.2020 №UA100300/2020/421716; commercial offer від 17.08.2020; банківський платіжний документ від 13.10.2020 №395сс86d-e317-4013-b639-bd5103; акт зважування від 19.10.2020 №119 594, листи відправника від 17.08.2020 та від 03.09.2020; заява на продовження від 05.11.2020 №1; договір про надання послуг митного брокера від 13.10.2020 №13/10/2020; акт про взяття проб від 21.10.2020 № б/н; копія митної декларації країни відправлення від 17.08.2020 №КPPЕ-SB-34039.

Згідно з умовами Контракту від 05.08.2020 №ZF/1210/20, та з урахуванням інвойсу від 17.08.2020 №ZFL/7765/20 ПП «КОТОН ТРЕЙД» задекларовано: загальну вартість Товару №1 у розмірі 84 224,64 дол. США (1 (один) метр товару за 0,96 дол. США) за першим методом (ціною контракту); загальну вартість Товару №2 у розмірі 2432,08 дол. США (1 (один) метр товару за 0,86 дол. США) за першим методом (ціною контракту).

За результатами розгляду митної декларації, Київською митницею Держмитслужби надіслано картку відмови в прийнятті митної декларації № №UA100300/2020/424670, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.11.2020 № UA100300/2020/00314, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Прийняття рішення про коригування митної вартості від 20.11.2020 №100300/2020/000185/2: п. 6 ст. 54, ст. 256, п. 11 ст. 264 МКУ, потреба внесення змін до гр. 12,45, 46, 43, 47, В, 44 МД. Рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути оскаржено у митному органі вищого рівня відповідно до ст. 25 МКУ або до суду».

З метою випущення Товару №1, №2 у вільний обіг на митну територію України - Позивачем подано митну декларацію 20.11.2020 №UA100300/2020/424715 та сплачено митні платежі згідно із скоригованою митною вартістю.

У подальшому, керуючись приписами ч. 8 ст. 55 МК України, Позивач у межах 80 днів з дня випуску товарів, 22.12.2020 подав засобами поштового зв`язку митному органу заяву про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості від 22.12.2020 №2 з документами, а саме: 1) копія Swift Input (платіжного доручення на оплату товару); 2) копія рішення від 20.11.2020 №UA100300/2020/000185/2.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина перша статті 51 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої та дев`ятої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини першої-третьої, п`ятої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 вказаної статті).

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з частинами першою, сьомою, восьмою, дев`ятою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої-восьмої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Як вимагає частина друга статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №813/1229/16.

У даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що рішенням про коригування митної вартості товарів від 20.11.2020 № UA100300/2020/000185/2 митна вартість товару визначена за резервним методом, та джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості була митна декларація від 18.11.2020 № UA 500050/2020/212976 та митна декларація від 17.11.2020 № UA 100070/2020/435584.

Разом з тим, відповідач не довів та не надав відповідних підтверджуючих доказів того, що використані позивачем, як декларантом, або уповноваженою ним особою відомості щодо митної вартості імпортованих товарів не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як встановлено вище, оскаржуване рішення мотивоване тим, що документи, надані для підтвердження митної вартості товару не в повному обсязі та містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- у платіжному документі графа «Призначення платежу» містить посилання лише на контракт;

- не було додано пакувального листа, сертифікату форми А, сертифікату походження, сертифікату якості;

- декларація відправника надана без врахування ст. 254 МК України.

Щодо не підтвердження позивачем доказами заявленої митної вартості товару, суд зазначає, що інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, якщо митний орган не доведе зворотного.

Відповідно до абзацу 15, п. 2.1 Глави 2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28 липня 2008 року № 216 (надалі - Положення № 216), платник для здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів з рахунку подає до уповноваженого банку платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах за довільною формою, яке обов`язково має містити реквізити, зокрема, призначення платежу.

Відповідно пункту 2.2 глави 2 Положення № 216, платник заповнює реквізит «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металах.

Отже, жодних вимог щодо обов`язковості зазначення у графі «Призначення платежу» реквізитів інвойсу не встановлено, в той же час подане Позивачем платіжне доручення свідчить про сплату коштів та містить посилання на зовнішньоекономічний контракт від 05.08.2020 № ZF/1210/20.

Суд звертає увагу на те, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У зв`язку з цим відомості, які містяться, зокрема в сертифікаті про походження товару чи документі, що підтверджує якість товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а тому суперечності між такими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

У поданому до митного оформлення інвойсі, що є розрахунково-платіжним документом, в якому вказані суми до сплати, міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про ненадання сертифікату форми А, сертифікат якості із вказаними складом і щільністю товару, оскільки вказані документи, не є документами, що підтверджують митну вартість товару, так як не містять цінової інформації.

Крім того, суду надано копію сертифікату якості на товар від 17.08.2020 № ZFL/7765/20.

Доводи відповідача, що декларація відправника надана без врахування ст. 254 МК України є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 254 МКУ, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Вказаною нормою МК України прямо встановлено обов`язок декларанта, на вимогу митного органу, надати документи з перекладом українською мовою виключно у тому випадку коли документ складено іншою мовою ніж офіційна мова митних союзів.

Подана Позивачем експортна митна декларація складена англійською мовою, тому відсутні підстави у митного органу вимагати її перекладу, оскільки англійська мова є офіційною мовою митних союзів, що повністю відповідає вимогам МК України.

Суд зауважує, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У зв`язку з цим відомості, які містяться, зокрема в сертифікаті про походження товару чи документі, що підтверджує якість товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а тому суперечності між такими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

У поданому до митного оформлення інвойсі, що є розрахунково-платіжним документом, в якому вказані суми до сплати, міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірному рішенні про коригування митної вартості не зазначено.

Таким чином, позивач подав всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подані декларантом документи є належними та достатніми для підтвердження і визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2020 № UA100300/2020/000185/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100300/2020/00314 в оформлені митної декларації № UA100300/2020/424670 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За висновком суду, відповідач не довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, адміністративний позов ПП «КОТОН ТРЕЙД» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд звертає увагу на те, що вказане питання буде розглянуто після надходження відповідних доказів на підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, зокрема, розрахунку таких витрат.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «КОТОН ТРЕЙД» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 24, кв. 20, код ЄДР: 32664731) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 8-а, код ЄДР: 43337359) про коригування митної вартості товарів від 20.11.2020 № UA100300/2020/000185/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100300/2020/00314 в оформлені митної декларації № UA100300/2020/424670.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «КОТОН ТРЕЙД» за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці Держмитслужби судовий збір в сумі 8 792 (вісім тисяч сімсот дев`яносто дві) гривень 57 коп. на відшкодування сплаченого судового збору (пл. дор. № 1048 від 08.02.2021).

Суддя О.А. Кармазін