Справа № 480/820/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 р.Справа № 480/820/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 01.04.21 року по справі № 480/820/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2020 №0004118/0709/372;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказував на безпідставність нарахування податковим органом зобов`язання з ПДВ за перевищення загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, передбаченої податковим законодавством для обов`язкової реєстрації особи платником податку, оскільки без урахування ПДВ його товарооборот за спірний період є меншим ніж 1000000 грн, що виключає обов`язок зареєструватися платником, нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) податок до бюджету.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/820/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.12.2020 №0004118/0709/372.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13 ідентифікаційний номер 43995469) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2921,83 грн.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/820/21 скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача обов`язку зареєструватися як платник податку на додану вартість та оподаткувати операції з продажу підакцизних товарів податком на додану вартість у розмірі, визначеному статтею 193 Податкового кодексу України, оскільки проведеною перевіркою встановлено, що загальна сума від здійснення операції з постачання товарів/послуг (сума виторгу), що підлягає оподаткуванню, протягом 2 календарних місяців перевищила сукупно 1000000 грн за період з липня 2018 по червень 2019 та складає 1015352,62, а тому позивач зобов`язаний був зареєструватися як платник податку на додану вартість з дотриманням вимог ст. 183 Податкового кодексу України до 10.07.2019 року. У зв`язку з чим, посилаючись на приписи п.п. 183.10, 183.1, 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України стверджує, що обов`язок нарахування та сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість виник у позивача з 11.07.2019, однак, внаслідок його невиконання згідно п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, він несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту за період з 11.07.2019 по 26.06.2020.

Позивач в надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу наполягає на протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки воно виснесене відповідаечм з порушенням приписів п. 181.1 статті 181 ПК України, а саме без відрахування із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів суми податку на додану вартість. Протиправність таких дій податкового органу підтверджується також правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.01.2018 у справі №381/4644/14-а, від 09.08.2018 у справі №811/1367/13-а, від 23.08.2019 у справі №810/6790/14, від 18.02.2020 у справі №817/2342/16, від 19.06.2020 у справі №825/1361/17, від 16.07.2020 у справі №810/5229/15.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 12.08.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Сумській області про проведення судового засідання по справі № 480/820/21, призначеного на 12.08.2021 о 11:00 в режимі відеоконференції.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 15.03.2016 був зареєстрований, як фізична особа - підприємець та перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області. Позивач здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, основним видом якої була роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З 26.03.2020 на підставі власного рішення проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача. У зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 26.06.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15.03.2016 по 26.06.2020, за результатами якої складено акт від 16.10.2020 року № 354/18-28-07-09//86, у якому, серед іншого, зафіксовано порушення позивачем вимог п.181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2, п.183.10 ст.183, пп."а" п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, пп.200.1, пп.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 донараховано податок на додану вартість на загальну суму 233746 грн, у тому числі за липень 2019 року в сумі 13273 грн, серпень 2019 року в сумі 23015 грн, вересень 2019 року в сумі 20136 грн, жовтень 2019 року в сумі 20893 грн, листопад 2019 року в сумі 18713 грн., грудень 2019 року в сумі 19669 грн, січень 2020 року в сумі 18096 грн, лютий 2020 року в сумі 16092 грн, березень 2020 року в сумі 21267 грн, квітень 2020 року в сумі 21773 грн, травень 2020 року в сумі 21044 грн та червень 2020 в сумі 19775 грн (а.с. 18-56 том 1).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 28.12.2020 року №0004118/0709/372, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт,) на суму 292182,50 грн (233746,0 грн - за податковим зобов`язанням + 58436,5 грн за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 57 том 1).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з помилковості висновку податкового органу про перевищення позивачем суми виручки у розмірі 1000000 грн за період з липня 2018 по червень 2019 та, відповідно, наявності у нього обов`язку зареєструватися платником податку на додану вартість, нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, оскільки при проведенні перевірки під час визначення загальної суми від здійснення позивачем операцій з постачання товарів/послуг відповідачем не було відраховано з цієї суми ПДВ, як того вимагає пункт 181.1 статті 181 ПК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Фактичною підставою винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 № 0004118/0709/372 слугували висновки акту перевірки про те, що позивач був зобов`язаний з 11.07.2019 зареєструватися платником податку на додану вартість, оскільки з цієї дати дохід позивача сукупно перевищив 1000 000,00 грн, та починаючи з 11.07.2019 позивач був зобов`язаний самостійно нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість до моменту припинення його господарської діяльності.

Згідно із пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Аналізуючи положення вказаної норми колегія суддів зазначає, що обов`язок зареєструватися платником податку на додану вартість в органах державної податкової служби, а також нараховувати, утримувати і сплачувати податок на додану вартість, виникає з моменту коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що сплачена такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, без урахування податку на додану вартість, сукупно перевищує 1000000 грн.

Отже, при вирішенні питання щодо необхідності суб`єкту господарської діяльності зареєструватись платником податку на додану вартість перевірці підлягають обставини щодо перевищення такою особою суми загального доходу від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) протягом останніх дванадцяти календарних місяців у розмірі 1000000,00 грн, без урахування суми податку на додану вартість, включеної до ціни товарів (послуг).

При цьому, відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). Аналогічним чином регулюється порядок визначення бази оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником податку на митну територію України.

Таким чином, базою оподаткування операцій з постачання товарів ПДВ є договірна (ринкова) ціна товару, за виключенням ПДВ.

В подальшому, постачальник, на підставі п. п. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 ПК України, визначає податок у розмірі 20 відсотків від бази оподаткування та додає його до ціни товарів/послуг.

Отже, якщо особа здійснює господарську діяльність з постачання товарів і при цьому є і платником податку на додану вартість, сформована ним остаточна договірна (ринкова) ціна товару завжди буде включати 20 відсотків податку на додану вартість.

Тому, виходячи з положення п. 181.1. ст. 181 ПК України необхідно визначати за кожні наступні 12 календарних місяців не лише загальну суму від здійснення операцій з постачання товарів позивачем, але й встановити чи містять ціни товарів, що поставляються позивачу, податок на додану вартість та чи був такий непрямий податок сплачений споживачами в складі ціни товарів, що поставляються позивачем.

За наявності підтвердження вказаних обставин, податок повинен бути обов`язково вирахуваний із загальної суми операцій з постачання товарів, оскільки в такому випадку сума податку на додану вартість, сплаченого позивачем, не може бути віднесена ним до податкового кредиту, з тих підстав, що позивач не є платником податку на додану вартість.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 15.03.2016 по 26.03.2020 ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування. Платником податку на додану вартість не реєструвався. За період з 01.07.2018 по 30.06.2019 обсяг виручки від реалізації товарів ОСОБА_1 склав 1015352,62 грн, в тому числі за липень 2018 року 101016,95 грн, серпень 2018 року 100911,30 грн, вересень 2018 року 102610,10 грн, жовтень 2018 року 92615,20 грн, листопад 2018 року 66935,05 грн, грудень 2018 року 79802,90 грн, січень 2019 року 74461,50 грн, лютий 2019 року 68762,55 грн, березень 2019 року 81970,90 грн, квітень 2019 року 85938,20 грн, травень 2019 року 101010,05 грн, червень 2019 року 110085,55 грн, що відображено в акті перевірки та не заперечується сторонами.

У зв`язку з викладеним, податковий орган в акті перевірки дійшов висновку про те, що позивач відповідно до приписів статті 183 ПК України зобов`язаний був зареєструватися до 10.07.2019 як платник податку на додану вартість.

Дослідивши акт перевірки колегія суддів дійшла висновку, що під час здійснення розрахунків загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню податковим органом не виконано вимог п. 181.1 ст. 181 ПК України, а саме: не вирахувано податок на додану вартість із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, сплачений позивачем при придбанні товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, ГУ ДПС у Сумській області не доведено належним чином те, що позивачем перевищено обсяг оподаткованих операцій, визначених у статті 181 ПК України за період з липня 2018 по червень 2019 року, отже, спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, прийняте необґрунтовано, нерозсудливо та недобросовісно, через що підлягає скасуванню.

З огляду на наведені вище обставини, доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

При розгляді цієї справи, колегією суддів взято до уваги висновки про застосування норм п. 181.1 ст. 181 ПК України, викладені в постановах Верховного Суду від 23.08.2019 по справі № 810/6790/14, та від 16.07.2020 у справі 810/5229/15, які є обов`язковим для врахування судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За визначенням, наведеним у ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/820/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 13.08.2021 року