Справа № 820/2522/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 820/2522/16-а
адміністративне провадження № К/9901/23392/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 (колегія у складі суддів Старосуда М.І., Яковенка М.М., Лях О.П.)
у справі № 820/2522/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 05.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому (після уточнення) просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті в місячний строк після надходження документів рішення щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в наданні йому відповіді, що дія постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 поширюється на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно надіслати висновок з документами про призначення йому одноразової грошової допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України; зобов`язати відповідачів у 15 денний термін після набрання чинності судового рішення подати звіт про його виконання.
2. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 справу №820/2522/16 передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.
3. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2016 у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, постанову Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2016 скасовано та прийнято нову про часткове задоволення позовних вимог:
- визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;
- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти відповідне рішення;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно надіслати висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
5. 23.02.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача на рішення суду апеляційної інстанції. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 відкрито касаційне провадження.
7. У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 22.10.1988 по 06.02.1989 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР, в тому числі у складі діючої армії в Республіці Афганістан з 22.10.1988 по 06.02.1989.
9. Під час проходження строкової військової служби у Демократичній Республіці Афганістан ОСОБА_1 15.12.1988 отримав травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок чого йому з 25.06.2012 по 01.07.2014 була встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де проходили бойові дії та така ж група інвалідності йому встановлена повторно з 24.06.2014 до 01.07.2016.
10. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності.
11. 21.07.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 листом за №81 ОГД надіслав на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документи для вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у відповідності з вимогами постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.
12. Листом №248/3/6/3102 від 27.10.2015 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив про відсутність підстав для розгляду поданих документів та повернув їх, як такі, що не відповідають вимогам Постанови № 975.
13. 09.11.2015 зазначений лист від 27.10.2015 було направлено ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу позивача до відома.
14. Не погоджуючись із зазначеними діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що дії відповідача, які полягають у порушенні процедури призначення одноразової грошової допомоги, визначеної Порядком № 975 та Наказом № 530, а також незастосування до нього постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 є протиправними та такими, що порушують його право, передбачене ст. ст. 22 та 46 Конституції України.
16. Відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність їх дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», оскільки інвалідність йому встановлена 25.06.2012, тому до спірних правовідносин повинно застосовуватися законодавство, яке діяло на час встановлення йому групи інвалідності, а саме: Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1331.
18. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення позивачу відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та прийняти відповідне рішення, а Харківський обласний військовий комісаріат, відповідно, повторно надіслати висновок з документами про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
19. Проте, вимога про визнання протиправними дій відповідача, що полягають в наданні позивачу відповіді про незастосування постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначена відповідь Департаменту фінансів Міністерства оборони України, надана листом №248/3/6/3102 від 27.10.2015 не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
21. Скаржник зазначає, що первинною датою встановлення позивачу інвалідності ІІ групи у зв`язку з контузією та захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії є 25.06.2012, а тому при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватись Законом №2011-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», в редакціях, які були чинними, станом на 25.06.2012.
22. Вказані обставини справи судом першої та апеляційної інстанцій були проігноровані, не застосовано норми матеріального права, які слід було застосувати до спірних правовідносин, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суди вважали встановленими.
23. Крім того, відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
24. Позивачу первинно було встановлено ІІ групу інвалідності 25.06.2012, проте із заявою про виплату одноразової грошової допомоги звернувся 16.07.2015, тобто після спливу трирічного строку.
25. Також, скаржник зазначає, що дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку № 975 не можуть бути протиправними, оскільки самі по собі дії не є юридично значимими та не мають безпосереднього впливу на стан суб`єктивних прав та обов`язків суб`єкта, вони не встановлюють ніяких вимог чи обов`язкових правил поведінки для позивача.
26. 06.04.2017 від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
28. Предметом спору у цій справі є правомірність бездіяльності Міністерства оборони України, що полягає у неприйнятті рішення щодо призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
29. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
30. Зокрема, у постановах від 17.04.2018 (справа № 296/3517/17), від 20.05.2019 (справа №276/1015/17), від 21.01.2020 (справа № 806/5095/15), від 19.02.2020 (справа № 806/751/16) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що розгляд заяви військовослужбовця про призначення і виплату одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення. Однак, у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
31. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
32. У справі, що розглядається судом встановлено, що Міністерство оборони України, в порушення пункту 13 Порядку № 975, у місячний строк, після надходження документів позивача не прийняло рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
33. Доводи скаржника про те, що дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку № 975 не можуть бути протиправними, оскільки самі по собі дії не є юридично значимими та не мають безпосереднього впливу на стан суб`єктивних прав та обов`язків суб`єкта, вони не встановлюють ніяких вимог чи обов`язкових правил поведінки для позивача є безпідставними, з огляду на наступне.
34. У судовій правозастосовчій практиці Верховного Суду України (постанова від 13.06.2017 у справі №21-1393а17), а також Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), від 13.12.2018 у справі №800/434/17 та інших) неодноразово висловлювалась правова позиція про те, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
35. Оскільки заяву позивача не було розглянуто по суті, із прийняттям відповідного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
36. У постанові суду апеляційної інстанції зазначено:
"Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання військового обов`язку, оскільки інвалідність йому встановлена 25.06.2012 року, тому до спірних правовідносин повинно застосовуватися законодавство, яке діяло на час встановлення йому групи інвалідності.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого."
37. Суд звертає увагу, що предметом спору є дотримання визначеної законом процедури прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Відтак суд апеляційної інстанції не мав підстав висловлюватися щодо права позивача на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із спливом трирічного строку після виникнення у нього права на отримання зазначеної допомоги.
38. У зв`язку із цим вищенаведені слова з постанови слід виключити.
39. Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
40. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі №820/2522/16-а змінити, виключивши з мотивувальної частини висновок щодо наявності у ОСОБА_1 права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

В іншій частині Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб