Справа № 826/1290/15
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Київ № 826/1290/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державного територіально - галузевого об`єднання "Південно - Західна залізниця"

до Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально - галузеве об`єднання "Південно - Західна залізниця" (далі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників Міністерства доходів і зборів України (далі також - відповідач, Офіс), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 13.10.2014 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток, код платежу 11020100, на загальну суму 240 189,00 грн., у тому числі за основним платежем в розмірі 160 126,00 грн. та штрафною (фінансовою) санкцією у розмірі 80 063,00 грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 13.10.2014 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість, код платежу 14010100, на загальну суму 2 278 58,00 грн., у тому числі за основним платежем в розмірі 1 519 172,00 грн. та штрафною (фінансовою) санкцією у розмірі 759 586,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту від 30.09.2014 №1126/28-10-42-10-04713033 «Про результати позапланової виїзної перевірки Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ПП «Строй-Клуб Плюс» за липень 2013 року, ТОВ «Вікторі Трейд» за липень 2013 року, ТОВ «ВО «КМЗ» за жовтень 2013 року, ТОВ «Фінанси-Гріп Україна» за грудень 2013 року, ТОВ «Сегмент ЛТД» за січень 2014 року, ТОВ С Профіт» за січень 2014 року, ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» за лютий 2014 року, ТОВ «СФС» за березень 2014 року» є безпідставними, отже, прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2015 року відкрито провадження у справі.

Через канцелярію суду 11.02.2016 року представником позивача подано додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні від 12.02.2015 року представником відповідача подано заперечення на адміністративний позов з підстав, викладених у Акті перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2015 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення - рішення від 13.10.2014 року №, № прийняті Міжрегіональним Головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників.

26.02.2015 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2015 року по справі 826/1290/15.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2015 року апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва - без змін.

Постановою Верхового Суду від 27.11.2018 року касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2015 року у справі №826/1290/15 скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи № 826/1290/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2019 року адміністративну справу прийнято до провадження суддею Маруліною Л.О. та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.03.2019 року.

Через канцелярію суду 30.01.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву та клопотання про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 04.03.2019 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному справу знято з розгляду.

Про наступне підготовче засідання, призначене на 15.04.2019 року, сторін повідомлено у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Згідно з Довідкою секретаря судового засідання від 15.04.2019 року, зважаючи на неявку представників сторін у судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, сторін повідомлено про наступну дату підготовчого засідання, призначеного на 23.05.2019 року.

Через канцелярію суду 23.05.2019 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 23.05.2019 року сторони прибули.

Судом здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі з Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників Міністерства доходів і зборів України на Офіс великих платників податків ДФС та відкладено розгляд справи до 13.06.2019 року.

У підготовче засідання 13.06.2019 року прибули представники сторін.

Представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, а саме інформації щодо стану кримінального провадження №0000093 від 28.02.2013 року.

Останнім зазначено, що у відзиві відповідачем вказано на обставини, які, на його думку, підтверджують нереальність операцій позивача з контрагентами, зокрема, із ТОВ "Фінанс Груп", закцентувавши увагу на проведеному допиті директора ТОВ "Фінанс Груп" у межах кримінального провадження №0000093, яким надано пояснення, що йому невідомі обставини діяльності підприємства.

З огляду на те, що позивач заперечує, що відносини, які є предметом кримінального провадження №0000093 стосуються діяльності позивача, останній просить суд витребувати інформацію щодо стану розгляду кримінального провадження №0000093 від 28.02.2013 року, через те, що не має можливості самостійно надати таку інформацію, оскільки не є учасником цього кримінального провадження.

Представник відповідача поклався на розсуд суду, водночас зазначивши, що таку інформацію суду буде надано.

Протокольною ухвалою судом зобов`язано представника відповідача надати відповідну інформацію щодо стану розгляду кримінального провадження №0000093, відкритого ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 28.02.2013 року та повідомити суд у разі наявності вироку за результатами цього кримінального провадження.

Судом відкладено підготовче засідання до 31.07.2019 року.

У підготовче засідання 31.07.2019 року прибув представник позивача. Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не прибув, заява клопотань до суду не подано.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем протокольної ухвали суду від 23.05.2019 року не виконано.

Представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у відповідача (Офісу великих платників податків ДФС України) копії матеріалів кримінального провадження № 0000093 від 28.02.2013 року, вироку суду за результатами вказаного кримінального провадження; витребувати у відповідача (Офісу великих платників податків ДФС України) інформацію щодо стану розслідування кримінального провадження № 0000093 від 28.02.2013 року на поточну дату.

Ухвалою Окружного адміністративного судочинства України в м. Києві від 31.07.2019 року клопотання представника позивача від 31.07.2019 року про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Офісу великих платників податків ДФС України (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) інформацію щодо стану розслідування кримінального провадження № 0000093 від 28.02.2013 року та наявності вироку суду за результатами вказаного кримінального провадження. В решті клопотання відмовлено. Оголошено перерву у судовому засіданні до 11.09.2019 року.

Через канцелярію суду 19.08.2019 року відповідачем подано клопотання про продовження строку на надання доказів.

У підготовче засідання 11.09.2019 року прибули представники сторін.

Представником позивача долучено додаткові пояснення.

З огляду на те, що представником відповідача повідомлено про необхідність отримати відповіді на запити в межах виконання ухвали суду від 31.07.2019 року про витребування доказів, судом відкладено підготовче засідання до 20.11.2019 року.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 20.11.2019 року, у судове засідання в адміністративній справі № 826/1290/15 представники сторін не прибули, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом відкладено підготовче засідання на 16.12.2019 року, про що сторін повідомлено у порядку, встановленому статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України.

У підготовче засідання 16.12.2019 року представник позивача не прибув.

Представником відповідача надано докази на ухвалу суду від 31.07.2019 року про витребування доказів.

З огляду на першу неявку представника позивача судом оголошено про відкладення підготовчого засідання на 05.02.2020 року.

У підготовче засідання 05.02.2020 року прибув представник позивача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Судом поставлено на обговорення питання закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті.

Присутній у підготовчому засіданні представник позивача проти закриття підготовчого засідання не заперечував.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2020 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.03.2020 року.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 18.03.2020 року, у судове засідання в адміністративній справі № 826/1290/15 представники сторін не прибули, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено завершити розгляд справи у письмовому провадженні.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку наявність підстав для заміни відповідача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996), на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код 43141471).

Таким чином, суд дійшов висновку замінити відповідача у справі №640/16813/19 - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996), на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код 43141471).

Разом з тим, судом встановлено, що у подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби згідно визначеного Кабінетом Міністрів переліку, до якого входить і Офіс ВПП ДПС.

На підставі наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року №529 на базі ліквідованого Офісу ВПП ДПС та його територіальних управлінь утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби нові управління по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року №227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Відповідно до пункту 1 Положення про Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 року №643, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження, є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС () у відповідних сферах діяльності.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.09.2020 року здійснено державну реєстрацію створення відокремленого підрозділу юридичної особи Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г), про що міститься відповідний запис №008085321).

Натомість, відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі Офіс ВПП ДПС () з 22.10.2020 року перебуває в стані припинення, про що свідчить запис №013086628.

Так, відповідно до наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року №755 з 01.01.2021 року розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року №529 повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893.

Таким чином, з 01.01.2021 року розпочато виконання Центральним Міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків функцій і повноважень Офісу ВПП ДПС, що припиняється, з реалізації державної податкової політики.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до сформованої Верховним Судом практики, зокрема: постанова від 10.09.2020 року у справі № 420/5772/18, від 06.10.2020 року у справі № 804/958/17, від 10.10.2020 року у справі №804/958/17, від 03.12.2020 року у справі № 805/2173/16-а, від 30.12.2020 року по справі 805/4361/17-а, у випадку, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Враховуючи викладене, суд замінює відповідача - Офіс великих платників податків ДПС () на правонаступника - Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Центральним офісом проведено позапланову виїзну перевірку Залізниці з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ПП «Строй-Клуб Плюс» за липень 2013 року, ТОВ «Вікторі Трейд» за липень 2013 року, ТОВ «ВО «КМЗ» за жовтень 2013 року, ТОВ «Фінанси Груп Україна» за грудень 2013 року, ТОВ «Сегмент ЛТД» за січень 2014 року, ТОВ С Профіт» за січень 2014 року, ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» за лютий 2014 року, ТОВ «СФС» за березень 2014 року.

За результатом перевірки складено Акт №1126/28-10-42-10-04713033 від 30.09.2014 року (далі також - Акт перевірки), яким встановлено порушення:

- пунктів 138.1, 138.2 статті 138, пункту 139.1.6, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 160 126 грн.;

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 1 519 172 грн.

Вчинення вказаних порушень податковий орган пов`язує з неправомірним формуванням показників податкового обліку за операціями з придбання:

1) у Приватного підприємства "Строй-клуб Плюс" на підставі договору від 24.07.2013 №ПЗ/Л-313662/НЮ товару - рукав напірний харчовий марки П(VII) 31.5-43-1.0.Виробник товару: ПП "Строй-Клуб-Плюс" та TOB "Лисичанський Торговий дім "Завод РТИ". За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом покупця на умовах DDU (постачання без оплати мита);

2) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторі Трейд" на підставі договору від 14.05.2013 № ПЗ/Л-13931/НЮ товарів - засіб "Експрес А10", "Біолюкс М-30", "Біосан М", "Біолант 55". Виробник товару: TOB "Технологія чистоти XXI", м.Москва, РФ. За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад кінцевого отримувача Покупця на умовах DDU (постачання без оплати мита);

3) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "КМЗ":

- на підставі договору від 05.06.2013 року № ПЗ/НХ-13167/НЮ послуг з модернізації колійних машин. За умовами договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати певні послуги відповідно до специфікації (додаток 1) та калькуляції (додаток 2), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги на умовах даного договору. Замовник здійснює оплату наданих послуг, на підставі виставлених рахунків, протягом 30 банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг;

- на підставі договору від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131749/НЮ товару - електротехнічна лабораторія ЕТЛ-35ТС 2013 року випуску. За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця па умовах DDP;

- на підставі договору від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131750/НЮ товару - запасні частини та комплектуючі до трансформаторів 2013 року випуску (товар). За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP.

4) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанси Груп Україна" на підставі договору від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ товару за ціною 650000грн. - екскаватор самохідний. Виробник товару: ВАТ "Борекс", Бородянка. За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника на умовах DDU. Згідно із договором власник транспортного засобу, що придбаний у зазначеного суб`єкта господарювання, повинен подати для реєстрації оригінал акта прийняття-передачі машини або довідки-рахунка та номерний знак "Транзит".

5) у Товариства з обмеженою відповідальністю "С Профіт":

- на підставі договору від 27.12.2013 № ПЗ/НРП-132860/НЮ товару - картер в зборі та вали колінчаті (запасні частини дизель-поїздів);

- на підставі договорів від 26.12.2013 № ПЗ/Т-132859/НЮ, від 26.12.2013 № ПЗ/Т-132828/НЮ, від 26.12.2013 № ПЗ/Т-132858/НЮ, від 31.01.2014 № ПЗ/Т-132832/НЮ товару - запасні частини до дизелів тягового рухомого складу поїздів. За умовами договорів товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника на умовах DDP (поставка з оплатою мита);

6) у Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Транс Інтер Квазар" на підставі договору від 26.12.2013 № ПЗ/Т-132822/НЮ товару - запчастини до електровозів. За умовами договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDU за адресою: 03035, м. Київ, площа Петра Кривоноса, 4 Локомотивне депо Київ-Пасажирський (або інший склад залізниці вказаний покупцем);

7) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні фракційні системи" на підставі договорів від 24.02.2014 № ПЗ/НХ-14365/НЮ, від 21.08.2013 № ПЗ/НХ-131858/НЮ товару - колодки гальмівні 2013 та 2014 року випуску.

Відсутність права у позивача на формування даних податкового обліку за вказаними господарськими операціями податковий орган пов`язує з нереальним характером таких операцій, посилаючись на висновки, за результатами контрольних заходів щодо господарської діяльності контрагентів позивача, а саме:

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Лисичанському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області від 09.10.2013 року №9/22-12-09-34672524 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ПП "Строй-Клуб Плюс" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2013 року" встановлено, що підприємство відсутнє за місцем реєстрації, не має основних фондів, транспортних засобів та персоналу;

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 24.10.2014 року №1895/26-55-07/35196793 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Вікторі Трейд" з питань правомірності проведення господарських відносин з контрагентами-покупцями та постачальниками з метою встановлення факту реальності проведених взаємовідносин, повноти їх відображення в податковому обліку з урахуванням їх виду, обсягу, якості, розрахунків при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.07.2013 по 31.07.2013" встановлено, що товариством не надана інформація щодо підтвердження придбання товару, реалізованого на користь позивача;

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 15.01.2013 року №32/26-58-22-07-17/38578381 "Про неможливість проведення звірки ТОВ "ВО "КМЗ" щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.08.2013 по 31.10.2013" встановлено, що товариство відсутнє за податковою адресою;

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 03.04.2014 №968/26-59-22-05-18/37729727 про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Фінанс Груп Україна" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.12.2013 по 31.12.2013" встановлено, що товариство не знаходиться за податковою адресою. Співробітниками ОУ ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів в рамках кримінального провадження від 28.02.2013 №0000093 здійснено привід громадянина ОСОБА_1 , який пояснив, що є директором ТОВ "Фінанси Груп Україна", проте йому не відомі обставини діяльності підприємства, місце знаходження документації та печатки товариства. Крім того податковий орган вказує на відсутність документів, що підтверджують факт передачі екскаватора від продавця до покупця;

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 03.07.2014 року №1849/26-55-22-07/35691569 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "С Профіт" щодо підтвердження господарських відносин із платниками за період діяльності з 01.01.2014 по 31.01.2014" встановлено відсутність товариства за фактичною адресою;

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві №1474/26-59-22-03/37079359 від 19.06.2014 року "Про результати неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "СП "Транс Інтер Квазар" щодо документального підтвердження податкового зобов`язання та податкового кредиту за квітень 2011 року - квітень 2014 року" встановлено, що товариство не знаходиться за податковою адресою, об`єкти оподаткування при придбанні та продажу товарів відсутні. Крім того, податковий орган вказує, що ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві отримано заяву громадянина ОСОБА_2 щодо непричетності до ведення господарської діяльності та реєстрації ТОВ "СП "Транс Інтер Квазар";

- згідно з актом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 22.05.2014 року № 1285/26-59-22-01/35847801 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сучасні фракційні системи" з питань підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 по 31.03.2014" встановлено, що за юридичною адресою відсутні первинні та бухгалтерські документи, у товариства відсутні трудові ресурси та основні фонди.

На підставі Акту перевірки Офісом прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.10.2014 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 240 189 грн. (за основним платежем 160 126 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 80 063 грн.);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 278 758 грн. (за основним платежем 1 519 172 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 759 586 грн.).

Вважаючи висновки Акта перевірки та винесені з підстав останніх податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, додаткові пояснення, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною п`ятою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Направляючи справу на новий розгляд, судом касаційної інстанції не визнано висновок судів першої та апеляційної інстанцій про підтвердження операцій первинними документами обґрунтованим, оскільки суди фактично констатували надання позивачем первинних документів та інших доказів, якими підтверджено операції, однак, при цьому не конкретизували, якими доказами підтверджуються реальне здійснення господарських операцій з придбання позивачем товарів і послуг у кожного з контрагентів, не надали їм оцінки, виходячи з критеріїв їх належності та допустимості кожному окремо та у їх сукупності, не розкрили змісту таких документів.

Зокрема, суди не з`ясували, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та зазначеними постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, не допитано директорів ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» як свідків з метою з`ясування характеру та змісту здійснених операцій, а також достовірності їхніх пояснень.

Судам попередніх інстанцій необхідно було також з`ясувати результати розслідування/розгляду кримінальної справи, та, в залежності від встановлених обставин та оцінки доказів кожного окремо та в їх сукупності, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень. Ці обставини входять до предмета доказування в даній справі та мають істотне значення для вирішення питання щодо права позивача на формування даних податкового обліку за розглядуваними операціями з придбання товарів та підрядних робіт.

Разом з тим, в даному випадку необхідно також дослідити технічну можливість контрагентів позивача поставити товари/надати послуги з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

При цьому слід перевірити, якими силами та засобами виконувались зобов`язання з надання послуг та постачання товарів, хто виступав їх конкретними виконавцями, а також яким чином здійснювалась оплата між договірними сторонами тощо.

Крім того, посилаючись на те, що судовими рішеннями в адміністративній справі 826/20901/13-а за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень встановлено факт підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фінанси Груп Україна», суд апеляційної інстанції вказав, що предметом дослідження при розгляді такої справи був договір поставки від 15.11.2012 року №ПЗ/М-122574/НЮ.

Утім, у справі, що розглядається, епізод щодо неправомірного формування показників податкового обліку за господарськими відносинами Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» з ТОВ «Фінанси Груп Україна» відповідач пов`язує з нереальним характером операцій за договором поставки від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ.

З огляду на викладене, судам необхідно з`ясувати чи пов`язаний предмет дослідження справи №826/20901/13-а з обставинами, які підлягають з`ясуванню при розгляді цієї справи.

Таким чином, беручи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.11.2018 року, якими визначено перелік обставин, які необхідно перевірити суду під час нового розгляду справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент здійснення господарський операцій між позивачем та контрагентами) (далі також - Закон №996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.

Так, досліджуючи фактичне придбання послуг/постачання товарів у межах господарської діяльності, суд, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.11.2018 року, зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено наступні договори:

- з ПП «Строй-клуб Плюс» від 24.07.2013 року №ПЗ/Л-313662/НЮ,

- з ТОВ «Вікторі Трейд» від 14.05.2013 року № ПЗ/Л-13931/НЮ,

- з ТОВ «ВО «КМЗ» від 05.06.2013 року № ПЗ/НХ-13167/НЮ, від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131749/НЮ, від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131750/НЮ,

- з ТОВ «Фінанси Груп Україна» від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ,

- з ТОВ «Сегмент ЛТД» від 03.10.2013 року № ПЗ/ДН-6-1335,

- з ТОВ «С Профіт» від 27.12.2013 року № ПЗ/НРП-132860/НЮ, від 31.01.2014 року № ПЗ/Т-132832/НЮ, від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132859/НЮ, від 26.12.2013 року ПЗ/Т-132828/НЮ, від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132858/НЮ,

- з ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132822/НЮ,

- з ТОВ «СФС» від 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ, від 21.08.2013 року № ПЗ/НХ-131858/НЮ.

Суд зауважує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством, а для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Видаткова накладна - це первинний документ, що підтверджує факт постачання товарів (товарно-матеріальних цінностей), як правило, від постачальника до покупця.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 201. 1 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховним Судом у своїй постанові від 13.03.2018 року у справі № 809/1062/17 зроблено висновок про обґрунтованість відхилення доводів контролюючого органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача, зважаючи на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без дослідження первинних документів позивача. При цьому, можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит.

Згідно з абзацами 1-5 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

На підтвердження факту виконання вказаних вище спірних договорів позивачем надано копії актів прийому-передачі, рахунків-фактури, прибуткових та видаткових накладних, копією книги обліку довіреностей на отримання ТМЦ, податкових накладних, актів списання та матеріальних звітів, які долучено до матеріалів справи.

І. Між позивачем (надалі - Покупець) та з ПП «Строй-клуб Плюс» (надалі - Постачальник) від 24.07.2013 року №ПЗ/Л-313662/НЮ, відповідно до змісту якого, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві певну продукцію, далі Товар, відповідно до Специфікації (Додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей Товар на умовах даного Договору. Найменування товару: Рукав напірний харчовий П (VII) 31.5-43-1.0. виробник товару: ПП «Строй-Клуб-Плюс» та ТОВ «Лисичанський торговий дім «Завод РТИ». Україна. Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації. Загальна сума по договору 399964 грн. 50 коп., в т.ч. ПДВ 20% 66660 грн. 75 коп. Товар постачається за рахунок та транспортом Покупця на умовах DDU у відповідності до Правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС у редакції 2000 року. Підтвердженням про одержання товару покупцем є акт прийому-передачі товару, підписаний уповноваженими представниками Сторін.

У матеріалах справи міститься копія Специфікації №1 як додаток до Договору, копія платіжного доручення від 25.07.2013 року №2365 на суму 399964, 50 грн. про сплату за Рукав напірний харчовий П (VII) 31.5-43-1.0. відповідно до Договору від 24.07.2013 року, видаткова накладна від 25.07.2013 року № РН-0000007 на суму всього з ПДВ 3999964, 50 грн., підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, копія Рахунку-фактури від 24.07.2013 року №СФ-0000035 на суму всього з ПДВ 3999964, 50 грн., підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, копія реєстру отримання податкової накладної від 25.07.2013 року (дата отримання та складання) №31 на суму всього з ПДВ 3999964, 50 грн., копія податкової накладної від 25.07.2013 року (дата отримання та складання) №31 на суму всього з ПДВ 3999964, 50 грн., підписана уповноваженою особою ПП «Строй-клуб Плюс» та скріплена печаткою підприємства.

Крім того, на підтвердження надання послуг за Договором від 24.07.2013 року №ПЗ/Л-313662/НЮ, позивачем надано суду копії: листа ТОВ «Лисичанський торгівельний дім «Завод ГТВ» від 11.01.2013 року №1101/5, із змісту якого встановлено, що ПП «Строй-клуб Плюс», м. Лисичанськ та ТОВ «Лисичанський торгівельний дім «Завод ГТВ», м. Лисичанськ, є спільними виробниками гумових технічних виробів, які реалізуються через ПП «Строй-клуб Плюс»; Довіреності позивача від 15.07.2013 року №3156-НЮ про надання повноважень начальнику відокремленого підрозділу вагонодільниці станції Київ-Пасажирський Тодчуку Валерію Тимофійовичу укласти від імені позивача договір з ПП «Строй-клуб Плюс» на придбання рукава напірного харчового на суму 399964 грн. 50 коп. (яким укладено відповідний Договір), Комерційної пропозиції ПП «Строй-клуб Плюс» та ТОВ «Лисичанський торгівельний дім «Завод ГТВ» начальник вагонної дільниці «Київ-Пасажирський» Тодчуку В.Т. про виготовлення та поставку рукава напірного харчового.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати господарську операцію за Договором від 24.07.2013 року №ПЗ/Л-313662/НЮ такою, що має ознаки нереальності у зв`язку із відповідністю документів вимогам Закону №996.

ІІ. Між позивачем (надані - Покупець) та ТОВ «Вікторі Трейд» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 14.05.2013 року № ПЗ/Л-13931/НЮ, відповідно до змісту якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю певний товар відповідно до Специфікації (Додаток №1), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Найменування товару : мийний засіб «Експрес А10», «Біолюкс М-30», «Біосан М», «Біолайт 55»; Виробник товару - ТОВ «Технологія чистоти ХХІ», Російська Федерація, Москва. Підтвердженням якості товару Постачальником є висновок державної санітарно - епдеміологічної експертизи №05.03.02-03/45651 від 05.07.2010 року, сертифікат відповідності UA 1.003.0123660-12.Кінцевими отримувачами товару є відокремлені підрозділи: локомотивне депо станції Київ-Пасажирський та отримує товар згідно Додатку №2, моторовагонне депо Фастів -1 та отримує товар згідно Додатку №3, вагонна дільниця станції Жмеринка та отримує товар згідно Додатку №4, вагонна дільниця Хмельницький та отримує товар згідно Додатку №5. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад кінцевого отримувача Покупця на умовах DDU у відповідності до Правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМ 2000 року. Кінцевий отримувач Покупця при прийнятті товару зобов`язаний <…> розписатися за отжимания товару. На момент отримання всіма кінцевими отримувачами товару, зазначеного в Додатках №№2, 3, 4, 5 Постачальник представляє платнику до по цьому Договору податкову, видаткову, рахунок-фактуру на загальну суму по Договору, а платник від імені Покупця видає доручення на отримання даного товару.

У матеріалах справи містяться копії : Специфікації №1 до Договору, згідно з якою, загальна сума поставки складає 1 141 701, 00 грн., Специфікації №2 до Договору про поставку товару кінцевому отримувачу на суму у розмірі 587 400, 00 грн., Специфікації №3 до Договору про поставку товару кінцевому отримувачу на суму у розмірі 300 000, 00 грн., Специфікації №4 до Договору про поставку товару кінцевому отримувачу на суму у розмірі 42 030, 00 грн., Специфікації №5 до Договору про поставку товару кінцевому отримувачу на суму у розмірі 212 271, 00 грн., видаткової накладної від 19.07.2013 року №778 на суму 324 687, 50 (в т.ч. ПДВ 64 937, 50 грн.), засвідчена підписами уповноважених осіб Сторін та скріплена печатками Сторін, Рахунку до Акту від 19.07.2013 року №832 на суму 324 687, 50 (в т.ч. ПДВ 64 937, 50 грн.), засвідченого підписом уповноваженої особи контрагента та скріплена печаткою останнього, платіжного доручення від 07.08.2013 року №1316 про сплату ВП Вагонною дільницею Жмеринка ДТГО ПЗЗ 355037, 00 грн. за Договором від 14.05.2013 року № ПЗ/Л-13931/НЮ згідно з рахунком від 19.07.2013 року №832, платіжного доручення від 08.08.2013 року №1325 про сплату ВП Вагонною дільницею Жмеринка ДТГО ПЗЗ 34588,01 грн. за Договором від 14.05.2013 року № ПЗ/Л-13931/НЮ згідно з рахунком від 19.07.2013 року №832, реєстру отриманих податкових накладних про отримання та складання ТОВ «Вікторі Трейд» 19.07.2013 року податкової накладної №91 у сумі 389 625, 00 грн., податкової накладної від 19.07.2013 року №91 на суму 389 625, 00 грн. (ПДВ 64 937, 00 грн.), (далі мовою оригіналу) Паспорта качества «Эксперсс А-10» (арт. 042) Техническое средство ТУ 2381-005-, Паспорта качества «Биолюкс М-30» (арт. 038) Техническое моющее средство ТУ 2381-084-, Паспорта качества «Биосан М» (арт. 046) Средство моющее ТУ 2381-007- с изм. №1, Техныческих характеристик Биомол КС-1, Довіреності від 23.07.2013 року №613 (дійсна до 01.08.2013 року), видана ВП «Локомотивне депо «Київ-Пасажирський» Зозулі Юлії Василівні на отримання від ВЧ-2 цінностей за вимогою №613 від 23.07.2013 року; копію вимоги №613 від 23.07.2013 року із переліком цінностей (Експрес А-10 у кількості 1 400 л, Біолюкс М-30 у кількості 1200 л) та з підписом останньої про отримання, Довіреності ВП Вагонна дільниця ст. Хмельницький ДТГО ПЗЗ від 13.09.2013 року №369, видану Костіву А.І. на отримання від Вагонної дільниці ст. Жмеринка цінностей, вимоги від 16.09.2013 року №146 із переліком матеріальних цінностей Біосан М на суму 11251,43 грн. у кількості 480 л, Біолюкс М-30 на суму 61 549, 58 грн. у кількості 90 л, Довіреності ВП Вагонна дільниця ст. Хмельницький ДТГО ПЗЗ від 10.10.2013 року №396, видану Костіву А.І. на отримання від Вагонної дільниці ст. Жмеринка цінностей, вимоги від 14.10.2013 року №162 із переліком матеріальних цінностей Біосан М на суму 180378, 75 грн. у кількості 1545 л, Біолюкс М-30 на суму 14 6095, 00 грн. у кількості 1220 л, Експрес А на суму 137500, 00 грн. у кількості 1100 л, довіреності від 21.11.2013 року №939 (дійсна до 30.11.2013 року), видана ВП «Локомотивне депо «Київ-Пасажирський» Прокопчуку М.М. на отримання від ВЧ-2 цінностей за листом №789 від 21.11.2013 року; копію вимоги №180 від 21.11.2013 року із переліком цінностей (засіб універсальний Експрес А-10 на суму 50000, 00 грн. у кількості 400 л, Біолюкс М-30 на суму 35925, 00 грн. у кількості 300 л, Біосан М на суму 35025, 00 грн. у кількості 300 грн.).

Дослідивши подані позивачем документи, судом встановлено їх відповідність ознакам первинних та господарський характер операції за Договором від 14.05.2013 року № ПЗ/Л-13931/НЮ, та що останні спростовують твердження відповідача, викладене у Акті перевірки про не надання товариством інформації щодо підтвердження придбання товару, реалізованого на користь позивача.

ІІІ. Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «ВО «КМЗ» (надалі - Виконавець) укладено Договір від 05.06.2013 року № ПЗ/НХ-13167/НЮ, згідно з яким Виконавець зобов`язується у 2013 році за завданням Замовника надати певні послуги відповідно до Специфікації Додаток (№1) та Калькуляції (Додаток №2), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги на умовах даного Договору. Найменування послуг : послуги з модернізації колійних машин.

Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору), послуги з модернізації колійних машин в кількості 7 шт. на суму з ПДВ 5542753, 44 грн.; згідно з Калькуляцією (Додаток №2 до Договору) на проведення модернізації однієї одиниці крана УК-18/9-18 та моторної платформи МПД із заміною 2-х двигунів У1Д(Д6) на ЯМЗ-238М2, ревізією генераторів П-111, заміною контрольно-вимірювальної апаратури та пуско-налагоджувальними роботами, розраховано витрати; розшифровано матеріали та запасні частини для проведення модернізації однієї одиниці кранів УК-18/9-18 та моторних платформ МПД.

До матеріалів справи позивачем долучено копії: податкової накладної від 14.10.2013 року №6 на суму 395910, 96 грн. з ПДВ, складену та засвідчену уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ», Акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 14.10.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, податкової накладної від 14.10.2013 року №5 на суму з ПДВ 395910, 96 грн., складену та засвідчену уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ», Акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 14.10.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, податкової накладної від 14.10.2013 року №4 на суму з ПДВ 79 1821, 92 грн., складену та засвідчену уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ», Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 14.10.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 20.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №5 від 20.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №6 від 20.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 20.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №10 від 30.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акту приймання-передачі наданих послуг №11 від 30.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, Акти приймання-передачі наданих послуг №№ 12, 13, 14, 15 від 30.12.2013 року, засвідченого уповноваженими особами Сторін та скріпленого печатками Сторін, податкових накладних від 14.10.2013 року №4 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), 6 (на суму з ПДВ 395910,96 грн.), 4 (на суму 791821,92 грн.), від 29.11.2013 року №4 (на суму з ПДВ 295200, 00 грн.), від 17.12.2013 року №1 (на суму з ПДВ 787200,00 грн.), №2 (на суму з ПДВ 98400, 00 грн.), від 30.12.2013 року №8 (на суму з ПДВ 4992000,00 грн.), від 20.12.2013 року №6 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №5 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №4(на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №3 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), від 30.12.2013 року №12 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №13 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №14 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №15 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), № 16 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), №17 (на суму з ПДВ 395910, 96 грн.), складені та засвідчені уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ», транзитного рахунку-фактури від 14.10.2013 року №Т-000484 на суму 659851, 60 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 14.10.2013 року №Т-000485 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 14.10.2013 року №Т-000486 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 20.12.2013 року №Т-000605 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 20.12.2013 року №Т-000606 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 20.12.2013 року №Т-000607 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 20.12.2013 року №Т-000608 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000628 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000629 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000633 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000634 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000635 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ), транзитного рахунку-фактури від 30.12.2013 року №Т-000636 на суму 329925,80 грн. (0% ПДВ).

Таким чином, суд дійшов висновку про надання позивачем достатніх та належних доказів на підтвердження реальності господарської операції відповідно до Договору від 05.06.2013 року № ПЗ/НХ-13167/НЮ.

Між позивачем (надалі - покупець) та ТОВ «ВО «КМЗ» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131749/НЮ, згідно з яким, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю Товар відповідно до Специфікації (Додаток №1), Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей Товар на умовах даного Договору. Найменування товару: Електротехнічна лабораторія ETJI-35K 2013 року випуску.

Виробник товару: ТОВ «Харківенергоприлад», м. Харків, Україна. Товар повинен бути поставлений Покупцю не пізніше 15 робочих днів від дня отримання Постачальником заявки Покупця. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Покупця на умовах DDP (02090, м. Київ, вул. Сивашська, 3, Дарницька дистанція електропостачання). Сума договору становить 1 059 999,98 грн., в т.ч. ПДВ 176 666,66 грн. Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 15 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами накладної або акту прийому-передачі товару.

Так, у матеріалах справи наявні копії: Специфікації №1 (Додаток № 1 до Договору), видаткової накладної №4 від 18.10.2013 року на суму 1060000,00 (з ПДВ), підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкової накладної від 18.10.2013 року №7 на суму 1060000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 176666, 67 грн.), складена уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ» та засвідчена печаткою Сторони, платіжного доручення від 27.12.2013 року на суму 1060000, 00 грн., сплачена за Договором від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131749/НЮ.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем й під час спірної перевірки, що підтверджується відомостями з Акта перевірки, судом встановлено їх відповідність вимогам Закону №996 та такими, що підтверджують господарський характер операції за Договором від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131749/НЮ.

Між позивачем (надалі - Покупець) та ТОВ «ВО «КМЗ» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131750/НЮ, відповідно до змісту якого, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, відповідно до Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору. Найменування товару: запасні частини та комплектуючі до трансформаторів 2013 року випуску. Виробник товару: ПАТ «Запоріжтрансформатор», м. Запоріжжя, Україна, ВАТ «Теплоконтроль», м. Сафоново, Росія, «ЕМВ», Германія, ТОВ «Підприємство АКМА» м. Запоріжжя, Україна. Товар повинен бути поставлений Покупцю не пізніше 15 робочих днів від дня отримання Постачальником заявки Покупця. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Покупця на умовах DDP (02090, м. Київ, вул. Сивашська, 3, Дарницька дистанція електропостачання). Сума договору становить 2 028 430,40 грн., в т.ч. ПДВ 338 071,73 грн. Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 15 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами накладної або акту прийому-передачі товару.

До спірної перевірки та суду (в копіях) позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткові накладні №1 від 18.10.2013 року на суму 490 286, 03 грн. (в т.ч. ПДВ 81714, 34 грн.), №2 від 18.10.2013 року на суму 334800, 00 грн. (на суму ПДВ 55800,00 грн.), №3 від 18.10.2013 року на суму 396000,00 грн. (на суму ПДВ 66000,00 грн.), підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками Сторін, податкові накладні від 14.10.2013 року №4 на загальну суму 791821,92 грн. (в т.ч. ПДВ 131970,32 грн.), №5 від 14.10.2013 року на суму 395910,96 грн. (в т.ч. ПДВ 65985,16 грн.), №6 від 14.10.2013 року на суму 395910,96 грн. (в т.ч. ПДВ 329925,80 грн.), складена уповноваженою особою ТОВ «ВО «КМЗ» та засвідчені печаткою Сторони.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та такими, що підтверджують реальний характер господарської операції за Договором від 05.08.2013 року № ПЗ/Е-131750/НЮ.

IV. Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «Фінанс Груп Україна» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ, відповідно до умов якого, Постачальник передає, а Замовник приймає та оплачує продукцію (товар) в асортименті, по ціні, кількості, та якості, що вказані в специфікації. Найменування товару: екскаватор самохідний. Виробник товару: ВАТ «Борекс», Бородянка. Сума договору становить 650 000, 00 грн., у т.ч. ПДВ 108 333,33 грн. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDU за адресою: 01032, м. Київ, пл. Вокзальна, 1 ВП Вокзал станції Київ-Пасажирський. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару або акта прийому-передачі товару, підписаного обома сторонами.

Відповідно до матеріалів справи та документів, поданих позивачем до спірної перевірки, на виконання умов Договору надані копії: Специфікації як Додатку №1 до Договору, видаткової накладної від 27.12.2013 року №5 на загальну суму 650 000, 00 грн. (в т.ч ПДВ 108333, 33 грн.), підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками Сторін, Акту прийому-передачі від 27.12.2013 року, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками Сторін платіжного доручення від 28.01.2014 року 3273 на суму 55000, 00 грн. на оплату за екскаватор самохідний з-но акту вик.роб. від 27.12.2013 року та Договору від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ, податкової накладної від 27.12.2013 року №17 на загальну суму 650 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 108333, 33 грн.), підписану уповноваженою особою ТОВ «Фінанс Груп Україна» та скріпленою печаткою контрагента.

Дослідивши зазначені документи, суд дійшов висновку про відповідність останніх ознакам первинних згідно із Законом №996 та такими, що підтверджують реальність операції за умовами Договору від 28.08.2013 року № ПЗ/Л-131910/НЮ.

V. Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «Сегмент ЛТД» (надалі - Підрядник) укладено Договір від 03.10.2013 року № ПЗ/ДН-6-1335, за умовами якого Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з ремонту будівлі гуртожитку за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 98 (надалі - об`єкт), за рахунок коштів Замовника, згідно з наданою Замовником проектно-кошторисною документацією, та обумовлений цим Договором термін, далі за текстом - «роботи». Замовник зобов`язується прийняти і оплатити вартість фактично виконаних робіт (пункт 1.1.). Вартість (договірна ціна) робіт є динамічною та складає 9 800 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 633 333,30 грн. (пункт 2.2.). Джерело фінансування робіт за Договором - кошти Замовника (пункт 2.3).

Відповідно до змісту пунктів 7.5-7.11 Договору, виконання робіт може бути зафіксована у Актах здачі-приймання підрядних робіт та довідках про вартість виконаних робіт та втрат, підписаними уповноваженими представниками Сторін, датовані та скріплені печатками Сторін, двостороннього акту з переліком недоліків та термінів усунення, журналі виконаних робіт, відповідальність за ведення якого покладається на особу, яка є уповноваженим представником Підрядника на будівельному майданчику.

Згідно з підпунктом 10.4.1. пункту 10.4 Договору Підрядник має право залучати для виконання спеціальних робіт, надання послуг спеціалізовані будівельні організації (субпідрядників), здійснюючи координацію їх діяльності і відповідаючи за виконані субпідрядниками роботи як за виконані безпосередньо Підрядником.

Згідно з пунктом 7.3 роботи вважаються завершеними після оформлення Сторонами акту здачі-приймання робіт, а також надання Підрядником Замовнику усієї необхідної технічної та виконавчої документації, що відповідає видам робіт, що виконуються за Договором.

Протоколом погодження договірної ціни, затвердженим Додатком №1 до цього Договору, Сторонами погоджено розмір договірної ціни 9 00 000,00 грн., що є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між Підрядником і Замовником.

Зокрема, Сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 22.11.2013 року до Договору, в якій викладено реквізити Підрядника та внесено зміни до пункту 2.7 розділу 2 Договору, відповідно до яких, зокрема, Замовник за банківськими реквізитами Підрядника оплачує 70 % вартості фактично виконаних та прийнятих робіт на підставі оформлених Сторонами актів за формою КБ-2В та довідкою за формою КБ-3 протягом 15 банківських днів з дати підписання оформлених актів.

На підтвердження фактичного придбання послуги позивачем долучено копію податкової накладної від 27.01.2014 року №100 за вказаним Договором, складену ТОВ «Сегмент ЛТД», в особі Коршун Т.С., на загальну суму з ПДВ 1 538 024,39 грн. (в т.ч. ПДВ 256 337, 40 грн.); квитанцію про прийняття вказаного документа; копію реєстру отриманих податкових накладних; платіжного доручення від 27.01.2014 року №25 на суму 2 000 000 грн. про оплату за БМР (будівельно-монтажні роботи) згідно Договору від 03.10.2013 року №ПЗ/ДН-6-1335 та акту №1 від 27.12.2013 року, у т.ч. ПДВ 20 % - 333 333,33 грн. без тендера; копію Довідки про вартість виконаних будівельних робіт / та витрати за грудень 2013 року від 27.12.2013 року у загальному розмірі 3361,97561 тис.грн., підписану уповноваженими особами Сторін Договору, скріплену печатками Сторін; копію Акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, підписаного уповноваженими особами Сторін Договору, скріплену печатками Сторін.

Так, судом встановлено відповідність наданих позивачем документів до спірної перевірки та суду на підтвердження реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Сегмент ЛТД» за Договором від 03.10.2013 року №ПЗ/ДН-6-1335 на суму з ПДВ у розмірі 1 538 024,39 грн. (в т.ч. ПДВ 256 337,40 грн.), що також не заперечується відповідачем у Акті перевірки та підтверджується включення суми податку на додану вартість до податкових зобов`язань в січні 2014 року.

Податковим органом зазначено, що згідно з авідомостями баз даних Міндоходів України не встановлено отримання ТОВ «Сегмент ЛТД» дозвільних документів на проведення діяльності, яка їх потребує.

В той же час, на спростування вказаного доводу відповідача у Акті перевірки, позивачем надано копію Ліцензії серії АВ №596719, виданої ТОВ «Сегмент ЛТД» Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 08.11.2011 року.

Зокрема, перевіркою встановлено, що ТОВ «Сегмент ЛТД» в січні 2014 року сформувало податковий кредит за рахунок контрагента - постачальника ПП «Еко-Строй-Град» (), зареєстрований в ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на суму 254 583, 33 грн. згідно податкових накладних у кількості 26, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, за твердженням відповідача, надходження до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Акту від 01.04.2014 року №1809/15-53-22-3/38227174 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Еко-Строй-Град» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень 2014 року - лютий 2014 року, унеможливлює проведення позапланової невиїзної перевірки у зв`язку із чим, неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «Еко-Строй-Град».

З урахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Сегмент ЛТД» фактично не могло здійснювати господарські операції з реалізації товарів (робіт, послуг) начебто отриманих від вищевказаного контрагента-постачальника.

Разом з тим, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував надання ПП «Еко-Строй-Град» контрагенту позивача ТОВ «Сегмент ДТД» в рамках виконання останнім Договору від 03.10.2013 року №ПЗ/ДН-6-1335, який досліджувався контролюючим органом в межах спірної перевірки.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 811/2154/13-а зазначено, що «норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними».

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 06.02.2018 року у справі №816/166/15-а.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованим висновок відповідача щодо відсутності ознаки реальності господарської операції за Договором від 03.10.2013 року №ПЗ/ДН-6-1335, укладеним між позивачем та ТОВ «Сегмент ЛТД» з вказаних відповідачем у Акті перевірки підстав.

VІ. Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «С Профіт» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 27.12.2013 року № ПЗ/НРП-132860/НЮ, згідно з умовами якого, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар відповідно до Специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору. Найменування товару: картера в зборі та вали колінчаті (запасні частини дизель-поїздів ДР1А). Виробник товару: ВАТ «Звезда» (Росія). Рік виробництва: 2013 р. Товар повинен бути поставлений Замовнику не пізніше 10 днів від дня погодження сторонами заявки Замовника. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах СРТ. Загальна сума по договору складає 1 380 624,00 грн., у т.ч. ПДВ 230 104,00 грн. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 90 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами, або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або накладної.

До спірної перевірки та суду на підтвердження виконання умов Договору позивачем надані копії: Специфікації №1 як Додаток №1 до Договору, рахунку на оплату №5 від 21.01.2014 року на суму 1380624,00 грн. (в т.ч. ПДВ 230 104, 00 грн.), видаткової накладної від 21.01.2014 року №5 на суму на суму 1380624, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 230 104, 00 грн.), підписану уповноваженими особами Сторін Договору, скріплену печатками Сторін, податкової накладної від 21.01.2014 року №5 на суму 1380624,00 грн. (в т.ч. ПДВ 230 104, 00 грн.), підписану уповноваженою особою ТОВ «С Профіт», скріплену печаткою ТОВ «С Профіт», Журналу-ордеру розрахунків по рахунку №63101 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року щодо Договору від 27.12.2013 року № ПЗ/НРП-132860/НЮ по руху за зв. період з 01.01.2015 року по 17.06.2015 року Д-ту та К-ту 1320 624, 00 грн., рахунку №63101 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року щодо Договору від 27.12.2013 року № ПЗ/НРП-132860/НЮ на суму 1 380 624. 00 грн., товарно-транспортної накладної №5 від 21.01.2014 року, відомостей про вантаж.

Вказані документи відповідають ознакам первинних та підтверджують виконання умов Договору.

Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «С Профіт» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 31.01.2014 року № ПЗ/Т-132832/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар відповідно до Специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Найменування товару: запасні частини для рухомого складу поїздів. Виробник товару: AT «Бериславський машинобудівний завод». Рік виготовлення: 2013р. Товар повинен бути поставлений Замовнику не пізніше 30 календарних днів від дня погодження сторонами заявки Замовника. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDP. Загальна сума по договору складає 468 187,20 грн., у т.ч. ПДВ 78 031,20 грн. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 45 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами, або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або накладної. Приймання товару здійснюється Замовником у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.1965 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та Інструкцією №П-7 від 25.04.1966 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» при наявності товаросупроводжувальних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару. Підтвердженням про одержання товару Замовником є Акт прийому-передачі або видаткова накладна на Товар, підписана уповноваженими представниками Сторін.

До спірної перевірки та суду (в копіях) позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткова накладна №1 від 08.01.2014 року на суму 468187,20 грн. (в т.ч. ПДВ 78031,20 грн.), підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкова накладна від 08.01.2014 року №1 на загальну суму 468187,20 грн. (в т.ч. ПДВ 78031,20 грн.), складена уповноваженою особою ТОВ «С Профіт» та засвідчена печаткою Сторони.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та такими, що підтверджують реальний характер господарської операції за Договором від 31.01.2014 року № ПЗ/Т-132832/НЮ.

Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «С Профіт» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132859/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар відповідно до Специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Виробник товару: AT «Бериславський машинобудівний завод». Рік виготовлення: 2013 р. Товар повинен бути поставлений Замовнику не пізніше ЗО календарних днів від дня погодження сторонами заявки Замовника. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDP. Загальна сума по договору складає 468 187,20 грн., у т.ч. ПДВ 78 031,20 грн. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 45 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами, або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або накладної. Приймання товару здійснюється Замовником у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.1965 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та Інструкцією №П-7 від 25.04.1966р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» при наявності товаросупроводжувальних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару. Згідно з пунктом 9.5 Договору підтвердженням про одержання товару Покупцем є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками Сторін.

До спірної перевірки та суду (в копіях) позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткова накладна №4 від 08.01.2014 року на суму 99043,20 грн. (в т.ч. ПДВ 16507,20 грн.), підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкова накладна від 08.01.2014 року №2 на загальну суму 99043,20 грн. (в т.ч. ПДВ 16507,20 грн.), складена уповноваженою особою ТОВ «С Профіт» та засвідчена печаткою Сторони; рахунок-фактури від 08.01.2014 року №4.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та такими, що підтверджують реальний характер господарської операції за Договором від 31.01.2014 року № ПЗ/Т-132832/НЮ.

Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «С Профіт» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 26.12.2013 року ПЗ/Т-132828/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар відповідно до Специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Найменування товару: запасні частини для рухомого складу поїздів. Виробник товару: AT «Бериславський машинобудівний завод». Рік виготовлення: 2013р. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDU. Загальна сума по договору складає 266116,80 грн., у т.ч. ПДВ 44352,80 грн. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 20 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами, або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або накладної. Приймання товару здійснюється Замовником у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.1965 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та Інструкцією №П-7 від 25.04.1966 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» при наявності товаросупроводжувальних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару. Підтвердженням про одержання товару Замовником є видаткова накладна на Товар, підписана уповноваженими представниками Сторін.

До спірної перевірки та суду (в копіях) позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткова накладна №3 від 08.01.2014 року на суму 266116,80 грн., у т.ч. ПДВ 44352,80 грн., підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкова накладна від 08.12.2014 року №3 на загальну суму 266116,80 грн., у т.ч. ПДВ 44352,80 грн., складена уповноваженою особою ТОВ «С Профіт» та засвідчена печаткою Сторони; рахунок-фактури від 08.01.2014 року №3.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та наявність реального характеру господарської операції за Договором від 26.12.2013 року ПЗ/Т-132828/НЮ.

Між позивачем (надалі - Замовник) та ТОВ «С Профіт» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132858/НЮ, згідно з умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар відповідно до Специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Найменування товару: запасні частини для рухомого складу поїздів. Виробник товару: AT «Бериславський машинобудівний завод». Рік виготовлення: 2013р. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDР - склад Замовника. Загальна сума по договору складає 202 370,40 грн., у т.ч. ПДВ 33728,40 грн. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 20 банківських днів з дня його отримання. Приймання товару здійснюється Замовником у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.1965 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та Інструкцією №П-7 від 25.04.1966 р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» при наявності товаросупроводжувальних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або видаткової накладної. Підтвердженням про одержання товару Замовником є акт прийому - передачі або видаткова накладна на Товар, підписана уповноваженими представниками Сторін.

До спірної перевірки та суду позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткова накладна №2 від 08.01.2014 року на суму 202 370,40 грн., у т.ч. ПДВ 33728,40 грн., підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкова накладна від 09.01.2014 року №4 на загальну суму 202 370,40 грн., у т.ч. ПДВ 33728,40 грн., складена уповноваженою особою ТОВ «С Профіт» та засвідчена печаткою Сторони; рахунок-фактури від 08.01.2014 року №2.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та наявність реального характеру господарської операції за Договором від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132858/НЮ.

VІІ. Між позивачем (надалі - Покупець) та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132822/НЮ, за умовами якого Постачальник зобов`язується у 2013 році поставити і передати у власність Покупцю товар відповідно до Специфікації (Додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору. Найменування товару :запчастини до електровозів серії ЧС4, ЧС8. Виробник товару: ТОВ НВП «Квазар Комплекс», м. Київ, Україна (штепсель, глуха штепсельна розетка) та «Consist spol s.r.o.», Plzen, Чехія (опора кузова, вторинне ресорне підвішування). Сума договору становить 4 917 140, 97 грн., у т.ч. 819 523, 49 грн. Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад Покупця на умовах DDU за адресою: 03035, м. Київ, пл. Петра Кривоноса, 4, Локомотивне депо Київ-Пасажирський (або інший склад залізниці вказаний Покупцем).

До спірної перевірки та суду позивачем надані: Специфікація №1 як Додаток №1 до Договору, видаткова накладна №РН-0000001 від 13.02.2014 року на суму 2716776,29 грн., у т.ч. ПДВ 452796,05 грн., підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками Сторін, податкова накладна від 13.02.2014 року №1 на загальну суму 2716776,29 грн., у т.ч. ПДВ 452796,05 грн., складена уповноваженою особою ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» та засвідчена печаткою Сторони. Зокрема, з Акта перевірки висновується, що позивачем подано рахунок-фактури від 13.02.2014 року №СФ-0000001 на суму 2716776,29 грн., у т.ч. ПДВ 452796,05 грн. та станом на 28.02.2014 року обліковується кредитове сальдо у розмірі 2 716 776, 29 грн.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем під час спірної перевірки, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону №996 та наявність реального характеру господарської операції за Договором від 26.12.2013 року № ПЗ/Т-132822/НЮ.

VІІІ. Між позивачем (надалі - Покупець) та ТОВ «СФС» (надалі - Постачальник) укладено Договір поставки від 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2014 році поставити і передати у власність Покупцю товар відповідно до Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей Товар на умовах даного договору. Найменування Товару: колодки гальмівні (2014 року випуску). Виробники Товару: ЗАТ «Гомельський вагонобудівний завод» (м. Гомель, Білорусь). ПрАТ «Ніжинський дослідно-механічний завод» (м. Ніжин. Україна), ТОВ «Красилівський ливарний завод» (с. Бірюки, Україна), ПАТ «Луганський ливарно-механічний завод», (м. Луганськ, Україна). Покупець здійснює оплату поставленого Товару» на підставі виставлених рахунків, протягом 30 банківських днів з дня отримання товару.

Відповідно до Специфікації, загальна сума поставки становить 28 266 144,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 711 024,00 грн. Товар постачається транспортом Постачальника за рахунок Постачальника на склад Покупця на умовах DDP (Київська область, Броварський район, ст. Бобрик, с. Шевченкове, вул. Польова,5 або інший склад залізниці, вказаний покупцем).

Спірною перевіркою та судом, окрім цього, встановлено що Додатковою угодою №1 від 03.03.2014 року змінено Специфікацію та відповідно сума Договору складає 28 262 016, 00 грн., у т.ч. ПДВ 4 710 336, 00 грн.

На підтвердження виконання умов Договору позивачем надано суду копії: податкових накладних, складених уповноваженою особою ТОВ «СФС» та скріплені печаткою контрагента від 07.03.2014 року №9, 10, від 06.03.2014 року №№8,7,6,5 від 17.03.2014 року №23,22, від 14.03.2014 року №18, 19, від 12.03.2014 року №13 та від 13.03.2014 року №6 на загальну суму 2293044, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 382174, 00 грн.), видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками Сторін від 17.03.2014 року №58 на загальну суму 74 835, 00 грн. (в т. ч. ПДВ 14 967, 00 грн.), від 17.03.2014 року №57 на загальну суму 309 318, 00 грн. (в т.ч. 51 553, 00 грн.), від 14.03.2014 року №54 на загальну суму 84876, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 14 146, 00 грн.), від 13.03.2014 року №51 на загальну суму 432 480 грн. (в т.ч. ПДВ 72 080, 00 грн.), від 07.03.2014 року №44 на загальну суму 216 240, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 36 040, 00 грн.), від 06.03.2014 року №43 на загальну суму 86 496, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 14 416, 00 грн.), від 06.03.2014 року №42 на загальну суму 109 758, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 18 293, 00 грн.), від 06.03.2014 року №41 на суму 199 560, 00 грн. (в т.ч. 33 260, 00 грн.), від 06.03.2014 року №40 на загальну суму 199 560, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 33 260, 00 грн.), платіжних доручень за оплату по Договору від 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ. Крім того, під час апеляційного провадження позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду позивачем подано три томи додаткових документів, дослідивши які судом встановлено наявність у Додатку №1 том 1 (а.с 34-56) платіжних доручень за оплату по Договору поставки від 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ, у Додатку №2 том 2 (а.с. 46-249) транзитних рахунків-фактур, податкових накладних, видаткових накладних, у Додатку №3 том 3 (а.с. 1-190) актів прийому-передачі товару, що відповідає Специфікації транзитних рахунків-фактур, податкових накладних, видаткових накладних.

Зокрема, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем укладено Договір поруки від 24.02.2014 року із ТОВ «Група компаній «Вектор» (надалі - Поручитель), який, відповідно до умов Договору, зобов`язується відповідати перед Кредитором - позивачем за виконання зобов`язань Боржником - ТОВ «СФС», що виникли з Договору поставки від 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ (Основний Договір) в межах та на підставі даного Договору. Так, Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання Боржником, згідно Основного Договору у сумі, що дорівнює 1 413 307,20 грн. без відшкодування кредитору збитків, процентів та оплати неустойки.

Дослідивши подані позивачем документи до спірної перевірки та матеріалів справи, у суду відсутні підстави вважати останні такими, що не відповідають вимогам первинної документації, встановлених Законом №996 та такими, що не підтверджують реальність господарської операції за Договором поставки 24.02.2014 року № ПЗ/НХ-14365/НЮ.

Між позивачем (надалі - Покупець) та ТОВ «СФС» (надалі - Постачальник) укладено Договір від 21.08.2013 року № ПЗ/НХ-131858/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2013 р. поставити і передати у власність Покупцю товар відповідно до специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору. Найменування товару: колодки гальмівні (2013 року випуску). Виробники товару: ЗАТ «Гомельський вагонобудівний завод» (м. Гомель, Білорусь), ПрАІ «Ніжинський дослідно-механічний завод» (м. Ніжин, Україна), ТОВ «Красилівський ливарний завод» (с. Бирюки, Україна), ПАТ «Луганський ливарно-механічний завод» (м. Луганськ, Україна), ВАТ «Донецький завод по ремонту транспортного устаткування» (м. Донецьк, Україна), ВАТ «Сантехліт» (с. Любохна, РФ). Сума договору становить 25 132 476 грн., у т.ч. ПДВ 4 188 746,00 грн. Товар повинен бути поставлений Постачальником не пізніше 15 робочих днів від дня отримання Постачальником заявки Покупця. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Покупця на умовах DDP (Київська область, Броварський район, ст. Бобрик, с. Шевченкове, вул. Польова,5 або інший склад залізниці, вказаний покупцем).

За Додатковою угодою №1 від 21.12.2013 року до Договору сума договору становить 18 619 253, 76 грн., у т.ч. ПДВ 3 103 208, 96 грн. Специфікацію №1 на суму 13 597 685, 76 грн. вважати виконаною, невиконану частину на суму 11 534 790, 24 грн. вважати такою, що втратила чинність. Доповнено Договір Специфікацією №2.

На виконання умов вищезазначеного Договору позивачем надано суду копії: податкових накладних, складених уповноваженою особою ТОВ «СФС» та скріплені печаткою контрагента від 14.03.2014 року №18 на суму 110896, 80 грн. (в т.ч. ПДВ 18 428, 80 грн.), від 07.03.2014 року №10 на суму 101851, 20 грн. (в т.ч. ПДВ 16 975, 20 грн.), від 12.03.2014 року №13 на суму 352 206, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 58 701, 00 грн.), видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками Сторін від 14.03.2014 року 53 на суму 110 896, 80 грн. (в т.ч. ПДВ 18 482,80 грн.), від 07.03.2014 року №45 на суму 101 851, 20 грн. (в т.ч. ПДВ 16 975, 20 грн.), від 12.03.2014 року №48 на суму 352 206, 00 грн. (в т.ч. 58 701, 00 грн.). Крім того, під час апеляційного провадження позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду подано три томи додаткових документів, дослідивши які судом встановлено наявність у Додатку №1 том 1 (а.с 16-33) платіжних доручень за оплату по Договору поставки від 21.08.2013 року № ПЗ/НХ-131858/НЮ, (а.с. 58-253) транзитних рахунків-фактур, податкових накладних, видаткових накладних, у Додатку №2 том 2 (а.с. 1-45) транзитних рахунків-фактур, податкових накладних, видаткових накладних, що відповідає Специфікації.

Окрім цього, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем укладено Договір поруки від 21.08.2013 року із ТОВ «Група компаній «Вектор» (надалі - Поручитель), який, відповідно до умов Договору, зобов`язується відповідати перед Кредитором - позивачем за виконання зобов`язань Боржником - ТОВ «СФС», що виникли з Договору поставки від 21.08.2013 року № ПЗ/НХ-131858/НЮ (Основний Договір) в межах та на підставі даного Договору. Так, Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання Боржником, згідно Основного Договору у сумі, що дорівнює 1 526 623, 80 грн. без відшкодування кредитору збитків, процентів та оплати неустойки.

Дослідивши подані позивачем документи до спірної перевірки та матеріалів справи, у суду відсутні підстави вважати останні такими, що не відповідають вимогам первинної документації, встановлених Законом №996 та такими, що не підтверджують реальність господарської операції за Договором поставки 21.08.2013 року № ПЗ/НХ-131858/НЮ.

Отже, дослідивши первинні документи, подані позивачем до спірної перевірки з межах предмета та умов виконання договорів, укладених між позивачем та контрагентами, суд дійшов висновку, що вказаними документами розкриваються зміст та мета господарських операцій з придбання позивачем товарів та послуг у кожного з контрагентів, чим підтверджується їх реальний характер.

Зокрема, направляючи цю справу на новий розгляд, Верховним Судом зазначено про необхідність суду першої інстанції з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій з надання логістичних та транспортно-експедиторських послуг, оскільки в Акті перевірки відповідачем зазначено про відсутність факту здійснення позивачем відвантаження товарів, отриманих позивачем від контрагентів.

В межах цього питання, здійснивши аналіз юридичної природи транспортно-експедиторських послуг, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 3 Закону України від 01.07.2004 року № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

В той же час, згідно з частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Дослідивши вищезазначені договори (укладених позивачем з контрагентами ПП «Строй-Клуб Плюс», ТОВ «Вікторі Трейд», ТОВ «ВО КМЗ», ТОВ «Фінанс Груп Україна», ТОВ «С Профіт», ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар», ТОВ «Сучасні Фракційні Системи»), укладені між позивачем та контрагентами, судом встановлено відсутність ознак надання останніми послуг саме логістичних (транспортно-експедиторських), оскільки мають на меті поставити (надати) і передати у власність той чи інший товар позивачу, та предметом яких не є перевезення вантажу.

В той же час, досліджені податковим органом та судом договори за ознаками відповідають договору поставки, правове регулювання якого встановлене статтею 712 Цивільного кодексу України.

Висновки контролюючого органу щодо відсутності фактичного отримання товару позивачу за даними договорами у зв`язку із відсутністю документів транспортування товару, є помилковими, оскільки відповідно до змісту досліджуваних договорів отримання позивачем як Замовником, Покупцем, товару підтверджується актами прийому-передачі або видатковою накладною, або факт оплати товару, підписаними уповноваженими представниками Сторін, які позивачем надано контролюючому органу та суду, проте не факт відвантаження цього товару.

Враховуючи викладене, під час спірної перевірки відповідачем помилково ототожнено договори поставки, укладені між позивачем та контрагентами та наданням останніми позивачу транспортно-експедиторських послуг, що мало наслідком помилковість тверджень відповідача щодо нереальності операцій за Договорами з цих підстав та необґрунтовано не надано оцінки поданим позивачем документам згідно з предметів цих Договорів.

Суд зауважує, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, висновки контролюючого органу мають базуватися за результатами проведеної перевірки безпосередньо на підставі дослідження наданих первинних документів, тим паче, що платником податку були пред`явлені необхідні первинні документи, які є підставою для належного формування складу податкового кредиту.

Судом встановлено, що у Акті перевірки контролюючим органом не вказано, які саме помилки чи недоліки у документах виявлено, які саме документи позивачем оформлено формально, неякісно тощо, яким чином такі недоліки/помилки можуть ставити під сумнів реальність господарських операцій, які саме факти неможливо встановити, дослідити на підставі наданих документів.

Крім того, важливим для визнання реальності господарської операції є сам первинний документ, який підтверджує її здійснення, його наявність та факт здійснення такої господарської операції як такої. Недоліки форми документу не можуть ніяким чином нівелювати факту реалізації господарської операції та поставити під сумнів її реальність.

Щодо зазначеного Верховним Судом висновку про необхідність в межах даної справи дослідити технічну можливість контрагентів позивача поставити товари/надати послуги з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо), якими силами та засобами виконувались зобов`язання з надання послуг та постачання товарів, хто виступав їх конкретними виконавцями, а також яким чином здійснювалась оплата між договірними сторонами тощо, з урахуванням встановленого судом характеру послуг, наданих позивачу контрагентами, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року по справі №820/4648/13-а /№К/9901/873/18): «...Твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ... . Більш того, законодавство не ставить у обов`язок суб`єкту господарювання наявності працівників саме у штаті такого суб`єкту для можливості здійснення ним господарської діяльності. Так, працівники можуть працювати на умовах найму, аутсорсингу, на підставі цивільно-правових та інших договорів тощо. Зазначені факти також не перевірялися Податковим органом, отже не є підтвердженою їх відсутність. При цьому, необхідно звернути увагу на специфіку самих договорів, адже вони за своїх предметом не є договорами надання послуг чи виконання робіт, які безпосередньо пов`язані з особами, які такі послуг надають/роботи виконують. Договори постачання за своєю природою не потребують великої кількості працівників, адже у процесі постачання не задіяно великої кількості осіб та виконання договорів з таким предметом напряму чи опосередковано не пов`язане з конкретними особами, їх професійними якостями тощо, тобто поставка може у будь-який час виконана залученою для цього особою.».

Таким чином, висновки податкового органу про відсутність у контрагентів платника податків (ПП «Строй-Клуб Плюс», ТОВ «Вікторі Трейд», ТОВ «ВО КМЗ», ТОВ «Фінанс Груп Україна», ТОВ «С Профіт», ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар», ТОВ «Сучасні Фракційні Системи») необхідних трудових та виробничих ресурсів не знаходять свого правового обґрунтування у відповідності до норм чинного законодавства та у відповідності із вже усталеною практикою Верховного Суду, позаяк не можуть бути основою висновку щодо нереальності господарських операцій.

Зокрема, суд вважає за необхідне додатково зазначити щодо інших висновків у Акті перевірки.

Щодо тверджень контролюючого органу про не надання позивачем до спірної перевірки товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 15.05.2019 року у справі №804/12339/13-а, від 30.08.2019 року у справі №804/17176/14, відсутність товарно-транспортних накладних або їх окремі недоліки не є обставиною, яка б давала беззаперечні підстави стверджувати про відсутність у платника податків права на формування своїх даних податкового облік, зокрема, податкового кредиту/валових витрат, оскільки зазначені документи є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а не договорам поставки.

Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, встановлено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Водночас, вказаними Правилами не встановлено правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, висновки, викладені у Акті перевірки в частині не надання позивачем товарно-транспортних накладних не є обов`язковими при перевірці реальності здійснення господарської операції за договором поставки та не впливає на формування податкового кредиту позивачем.

Зокрема, з матеріалів справи та змісту Акта перевірки спірні господарські операції, досліджені податковим органом в межах перевірки здійснено між позивачем та контрагентами в період, коли останніми виконувалися зобов`язання з ведення та подання податкової звітності, що відповідачем не спростовано та не заперечується.

Крім того, суд зауважує, що звітування контрагентів до контролюючих органів, а також перебування господарюючих суб`єктів за юридичною адресою не є критерієм правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Серед іншого, судом встановлено, що позиція податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтується на наявності інформації, зазначеної в актах про неможливість проведення зустрічної звірки по контрагентах.

Водночас такий акт є документом, який складається у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести таку звірку, і свідчить про неможливість співставлення цих первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання для цілей документального підтвердження чи спростування його господарських відносин з платниками податків, а отже, й про неможливість формування відповідної податкової інформації по таким взаємовідносинам. Тому якщо неможливо здійснити звірку - контролюючий орган не може формувати висновок за аналогією акта документальної перевірки, яка проводиться, у тому числі, й на підставі первинних документів, що використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, а тому неможливість проведення зустрічної звірки контрагента не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про помилковість тверджень відповідача щодо нереального характеру правовідносин позивача із контрагентами, підставою для яких слугували лише припущення контролюючого органу та недоведені обставини.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 року у справі № 810/7082/14.

Зокрема, із змісту Акту перевірки встановлено, що висновок про неможливість підтвердження операцій сформовано на підставі даних ІС «Податковий блок».

Необхідно зазначити, що процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 811/2154/13-а зазначено, що будь - яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Податковий орган як орган державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стосовно права платника на податковий кредит це означає, що податковий орган може посилатись на неправомірність включення платником податків суми ПДВ до складу податкового кредиту лише у випадках, визначених законом, і лише з посиланням на норми Податкового кодексу України.

Щодо посилання податкового органу в Акті перевірки на допит директора ТОВ «Фінанс Груп Україна» громадянина ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000093 від 28.02.2013 року та на заяву директора ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» громадянина ОСОБА_2 , відомості про що містяться у висновку ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів міста Києва, якими повідомлено про непричетність вказаних осіб до діяльності підприємств, що, на переконання відповідача, свідчить про нереальність господарських операцій між позивачем та цими контрагентами, оскільки від імені ТОВ «Фінанс Груп Україна» первинні документи підписано ОСОБА_4., а від імені ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» первинні документи підписано ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Направляючи справу №826/1290/15 на новий розгляд, судом касаційної інстанції зауважено, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно правової позиції Верховного Суду, актуальної на день розгляду судом першої інстанції справи, направленої на новий розгляд, посилання контролюючого органу на пояснення посадових осіб ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваної юридичної особи не приймається до уваги судом, оскільки оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В свою чергу, сам факт отримання свідчень (пояснень) посадової особи суб`єкта господарської діяльності не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника і реально отримати від нього роботи/послуги (товари), незважаючи на те, що контрагент можливо і має наміри щодо порушення податкового законодавства.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 16.04.2021 року у справі №820/4403/16, від 09.07.2020 року у справі № 826/9561/17, від 04.09.2020 року у справі № 1640/2783/18, від 25.09.2019 року у справі № 817/992/15.

Суд зауважує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2019 року витребувано у Офісу великих платників податків ДФС України (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) інформацію щодо стану розслідування кримінального провадження № 0000093 від 28.02.2013 року та наявності вироку суду за результатами вказаного кримінального провадження.

Проте, відповідачем ухвали суду, якою витребувано зазначені докази, не виконано, витребуваних документів не подано.

В свою, чергу, на виконання висновків Верховного Суду щодо необхідності з`ясувати результати розслідування/розгляду кримінальної справи, з Єдиного реєстру судових рішень встановлено відсутність відомостей щодо судового розгляду кримінального провадження №0000093 від 28.02.2013 року та вироку.

Отже, оцінивши окремо та в сукупності обставини, якими відповідач обґрунтовує викладені в Акті перевірки твердження про неможливість з вказаних вище підстав фактичного здійснення ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» господарських операцій із позивачем, в призмі наданих позивачем первинних документів та руху витрат позивача на виконання договорів, досліджуваних судом, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими та правомірними посилання контролюючого органу на протокол допиту та заяву посадових осіб контрагентів про непричетність директорів ТОВ «Фінанси Груп Україна» та ТОВ «СП «Транс Інтер Квазар» до діяльності вказаних підприємств як наслідок нереальності господарських операцій із цими контрагентами.

Щодо висновку Верховного Суду про необхідність з`ясувати чи пов`язаний предмет дослідження справи №826/20901/13-а, на який посилався суд апеляційної інстанції у постанові від 29.04.2015 року у справі №826/1290/15, залишаючи без змін постанову суду першої інстанції, з обставинами, які підлягають з`ясуванню при розгляді цієї справи, суд зазначає наступне.

Посилаючись на те, що судовими рішеннями в адміністративній справі 826/20901/13-а за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень встановлено факт підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фінанси Груп Україна», суд апеляційної інстанції вказав, що предметом дослідження при розгляді такої справи був договір поставки від 15.11.2012 №ПЗ/М-122574/НЮ.

Утім, у справі, що розглядається, епізод щодо неправомірного формування показників податкового обліку за господарськими відносинами Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» з ТОВ «Фінанси Груп Україна» відповідач пов`язує з нереальним характером операцій за договором поставки від 28.08.2013 № ПЗ/Л-131910/НЮ.

Із змісту мотивувальної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2014 року у справі № 826/20901/13-а судом встановлено, що предметом Договору поставки від 15.11.2012 №ПЗ/М-122574/НЮ, укладеного між позивачем та ТОВ «Фінанс Груп Україна» є фронтальні навантажувачі PetroNick PN 956, в той час, як предметом Договору поставки від 28.08.2013 № ПЗ/Л-131910/НЮ є екскаватор самохідний «Борекс 2201».

Взаємовідносини позивача з контрагентом ТОВ «Фінанс Груп України» у справі №826/20901/13-а досліджувалися за період 2012 року та 9 місяців 2013 року, в той час, як у справі №826/1290/15, взаємовідносини позивача та ТОВ «Фінанс Груп Україна» досліджуються за грудень 2013 року.

Отже, посилання на правові висновки щодо реальності господарських операцій між позивачем та цим контрагентом, викладені у справі №826/20901/13-а не можуть бути покладені у висновок суду у справі №826/1290/15 щодо факту підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фінанси Груп Україна» в межах спірних правовідносин, оскільки предметом справ №826/20901/13-а та №826/1290/15 не пов`язані між собою ні характером операцій, ні періодом їх здійснення.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення від 27.01.2015 року №492, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 487, 20 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на користь Державного територіально - галузевого об`єднання "Південно - Західна залізниця".

Керуючись статтями 6, 9, 52, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державного територіально - галузевого об`єднання "Південно - Західна залізниця" задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 13.10.2014 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток, код платежу 11020100, на загальну суму 240 189,00 грн., у тому числі за основним платежем в розмірі 160 126,00 грн. та штрафною (фінансовою) санкцією у розмірі 80 063,00 грн.;

3. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 13.10.2014 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість, код платежу 14010100, на загальну суму 2 278 58,00 грн., у тому числі за основним платежем в розмірі 1 519 172,00 грн. та штрафною (фінансовою) санкцією у розмірі 759 586,00 грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г) податків суму судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) на користь Державного територіально - галузевого об`єднання "Південно - Західна залізниця" (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Державне територіально - галузеве об`єднання "Південно - Західна залізниця" (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6).;

Відповідач: Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г).

Повне судове рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна