Справа № 654/1190/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 654/1190/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Зелінського Володимира Федоровича, реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

встановив:

09.04.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Голопристанського районного суду Херсонської області з позовом до державного реєстратора реєстраційного відділу Виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області Зелінського Володимира Федоровича, (далі - відповідач), в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 51526989 від 10.03.2020 про відмову позивачу в державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею: 0,0789 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:0427.

17.09.2020 Голопристанським районним судом Херсонської області прийняте заочне рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до державного реєстратора Зелінського В.Ф., реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 02.03.2021 апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.09.2020 скасоване, провадження у справі № 654/1190/20 закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою від 08.04.2021 справа № 654/1190/20 передана до Херсонського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесений розгляд даної справи.

Матеріали справи № 654/1190/20 надійшли до Херсонського окружного адміністративного суду 25.05.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 справу розподілено судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 28.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.03.2017 у цивільній справі за її позовом до Голопристанської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили 24.03.2017 ухвалене: визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0789 га, кадастровий номер - :003:0427, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою цього ж суду від 03.02.2020 (набрала законної сили 19.02.2020) у вказаній справі виправлено описку допущену в рішенні від 13.03.2017 у цивільній справі № 654/3561/16-ц, вказавши в тексті рішення кадастровий номер земельної ділянки площею: 0,0789 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вірно ":01:003:0427". 05.03.2020 позивач звернулася до державного реєстратора реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Зелінського В.Ф. із письмовою заявою про державну реєстрацію за вищевказаними судовими рішеннями права власності на земельну ділянку площею 0,0789 га, за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :01:003:0427. Однак, рішенням № 51526989 від 10.03.2020 відповідач у задоволенні її заяви відмовив, вказавши, що "подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документами, що їх посвідчують, а саме відповідно до відомостей з ДЗК № 18581226 від 10.03.2020 площа земельної ділянки становить 0,0783 га, а в рішенні Голопристанського районного суду №654/3561/16-ц від 13.03.2017, площа складає 0,0789 га". Вказане рішення позивач вважає необґрунтованим та протиправним, у зв`язку із чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Частинами 5, 6 ст. 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 28.05.2021 про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

01.06.2021 вказана ухвала надіслана на електрону адресу Реєстраційному відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради (), що підтверджується витягом із електронної пошти судді Кисильової О.Й. (о).

Відповідно до ч. 2 ст. 129 КАС учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки, про що додатково було запропоновано підтвердити отримання електронного листа.

Станом на 09.06.2021 такого підтвердження до суду не надходило, про що свідчить довідкою від 09.06.2021, оформлена секретарем судового засідання Новіковою Т.А.

Згідно із ч. 3 ст. 129 КАСУ якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до довідки про недостатність фінансування на придбання знаків поштової оплати від 25.03.2021, станом на вказану дату кредиторська заборгованість Херсонського окружного адміністративного суду за вказаним видом витрат становить 13796,00 грн.

Тому, відповідач про відкриття провадження по даній справі та надання йому строку для подання відзиву на позовну заяву повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Херсонського окружного адміністративного суду (16.07.2021 о 13:21 год.).

Однак, станом на дату розгляду даної справи, відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну

Відповідно до ст. ст. 159, 162 КАС України подання заяв по суті справи, зокрема, відзиву, є правом учасників справи, а у разі його ненадання без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про встановлення йому строку для подання відзиву по справі, відтак здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до договору дарування від 15.02.2002, ОСОБА_1 належить житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 789,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії Голопристанської міської ради 4-го скликання від 20.04.2005 № 980 "Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок", ОСОБА_1 передана земельна ділянка площею 789 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , розташованій в економіко-планувальній зоні № 7 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

24.10.2008 Голопристанською міською радою прийняте рішення № 715 "Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", пункт перший резолютивної частини якого викладено в такій редакції: "...1. Передати громадянам безоплатно у власність земельні ділянки: 1.1. Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): - ОСОБА_1 - площею 783 кв. м. по АДРЕСА_1 , в економіко-планувальній зоні № 7".

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 у справі № 654/1164/16-ц, визнаний недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ № 250870 від 03.08.2009, який посвідчує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0783 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в економіко-планувальній зоні №7.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.03.2017 у справі № 654/3561/16-ц, за ОСОБА_1 визнане право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0789 га, кадастровий номер :003:0427, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13.03.2017 у справі № 654/3561/16-ц виправлена описка, допущена в рішенні від 13.03.2017, шляхом зазначення в тексті рішення вірного кадастрового номеру земельної ділянки площею: 0,0789 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - :01:003:0427 (а.с. 7).

05.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Голопристанської міської ради із заявою (вх. № 38811790) про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :003:0427, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний реєстратор реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Зелінський В.Ф. 10.03.2020 прийняв рішення № 51526989, яким відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0427, оскільки, відповідно до відомостей з ДЗК № 18581226 від 10.03.2020 площа земельної ділянки становить 0,0783 га, а в рішенні Голопристанського районного суду № 654/3561/16-ц від 13.03.2017 площа складає 0,0789 га (а.с. 4, 28-29, 30).

Не погодившись із вказаним рішення, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Правовий статус і компетенція державного реєстратора передбачені статею 10 Закону № 1952-IV, за приписами п. 1, 2 ч. 3 якої державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

За змістом ч. 2 ст. 12 Закону № 1952-IV відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку (ч. 4 ст. 18 Закону № 1952-IV).

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1952-ІV встановлено перелік підстав відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, державний реєстратор приймає рішення про відмову у реєстрації прав у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону № 1952-ІV відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Згідно з ч. 13 ст. 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок № 1127).

Так, пунктом 12 Порядку № 1127 передбачено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (п. 23 Порядку № 1127).

Отже, із аналізу наведених вище норм Закону № 1952-IV та Порядку № 1127 слідує, що при прийнятті заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор перевіряє їх на наявність підстав для зупинення розгляду заяви чи відмови у реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав на земельну ділянку, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру.

Як зазначено вище, підставою для прийняття державним реєстратором Зелінським В.Ф. рішення від 10.03.29 про відмову в державній реєстрації земельної ділянки, було те, що документи, які подані ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, а саме: встановлено невідповідність відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0427 в Державному земельному кадастрі, де площа даної ділянки зазначена площа 0,0783 га, відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї - рішенню Голопристанського районного суду №654/3561/16-ц від 13.03.2017, в якому площа земельної ділянки зазначена 0,0789 га.

Суд зазначає, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1952-ІV відмова в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не застосовується у разі:

- наявності помилки в Державному земельному кадастрі, що виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, зазначених у Державному реєстрі земель, її дійсним межам);

- невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру.

Виходячи із аналізу наведеної правової норми, суд відмічає, що відмова в державній реєстрації прав не застосовується у разі, коли невідповідність відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та відомостей, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку.

Із Публічної кадастрової карти України та витягу з Державного земельного кадастру (а.с.30) суд встановив, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:003:0427 площею 0,0783 га належить на праві приватнолї власності ОСОБА_1 . Дані відомості внесені до Державного земельного кадастру 16.03.2016 державним кадастровим реєстратором Романенко С.М. , технічна документація розроблена ПП "Земпроект" у 2008 році.

Натомість, у рішенні Голопристанського районного суду від 13.03.2017 у справі №654/3561/16-ц від 13.03.2017, яким визнане право власності за позивачем, площа земельної ділянки зазначена 0,0789 га.

Отже, відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:0427 площею 0,0783 га внесені до Державного земельного кадастру у 2016 році на підставі документів, які посвідчували право на вказане майно, у той час, як рішення суду щодо визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку площею 0,0789 га прийняте у 2017 році.

Із викладеного слідує, що відповідач після встановлення розбіжностей між відомостями в ДЗК та рішенням суду, відмовив ОСОБА_1 в реєстрації за нею права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:0427, оскільки в такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру.

У свою чергу, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт помилкового внесення до ДЗК у 2016 році відомостей про земельну ділянку, які не відповідають відомостям документу, що посвідчує речове право на цю земельну ділянку.

Таким чином, суд вважає, що приймаючи рішення від 10.03.2020 № 51526989 про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, державний реєстратор Зелінський В.Ф. діяв в межах повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені Законом № 1952-ІV та Порядком № 1127.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не надано достатніх та належних доказів на обґрунтування своїх доводів щодо протиправності оскаржуваного рішення.

За таких обставин суд, дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , відтак відмовляє в задоволені позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню на його користь не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (НОМЕР_1) у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора Зелінського Володимира Федорович, реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109020100