Справа № 640/31136/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Київ № 640/31136/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 03.12.2020 ВП №62851528 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що Відповідачем протиправно повернуто виконавчий документ стягувачу, попри те, що судове рішення боржником не виконано.

Відповідачем відзив на позов до суду не надано. Своєї позиції стосовно заявлених позовних вимог не повідомлено.

В судове засідання 03.02.2021 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом керуючись положеннями частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2019 №640/6613/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації у не наданні ОСОБА_1 відповіді на запит від 13.02.2019 року. Зобов`язано Київську міську державну адміністрацію надати ОСОБА_1 інформацію про наявність земель державної та комунальної форми власності, які ще не надані в користування та можуть бути використані та передані у приватну власність: ведення садівництва, для індивідуального дачного будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) в Деснянському, Дарницькому чи Дніпровському районі міста Києва. Зобов`язано Київську міську державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2019 щодо надання графічних матеріалів, з урахуванням наданої Київською міською державною адміністрацією інформації про запитувані ним земельні ділянки. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Окружним адміністративним судом м. Києва 22.06.2020 видано виконавчий лист №640/6613/19.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 19.08.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62851528 щодо виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Державним виконавцем 03.12.2020 винесено оскаржувану постанову від 03.12.2020 ВП №62851528 про закінчення виконавчого провадження.

У вказаній постанові зазначено про те, що державним виконавцем проведено всі можливі дії, передбачені статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», однак, оскільки рішення неможливо виконати без участі боржника, то провадження підлягає закінченню на підставі пункту 11 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи дану постанову протиправною, Позивачем оскаржено її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 названого Закону передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що державним виконавцем двічі виносились постанови про накладення на боржника штрафу у сумі 5100,00 грн. та 10200,00 грн. у зв`язку із невиконанням судового рішення та неповідомлення про поважність причин невиконання судового рішення. Крім того, Відповідачем повідомлено боржника про відповідальність за невиконання судового рішення.

Зазначені обставини Позивачем не заперечуються.

У зв`язку із вжиттям всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій, з огляду на неможливість виконання судового рішення без участі боржника, державним виконавцем на адресу Головного управління Національної поліції у м. Києві направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відповідальними особами Київської міської державної адміністрації, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

Після цього Відповідачем, на виконання частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист від 22.06.2020 №640/6613/19 до Окружного адміністративного суду м. Києва.

З викладеного слідує, що Відповідачем вчинено передбачені законодавством дії щодо забезпечення виконання судового рішення у справі №640/6613/19, однак, у зв`язку із тим, що судове рішення виконати без участі боржника неможливо, правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Суддя Н.М. Клименчук