Справа № 727/3279/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/3279/21

Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

16 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У квітні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Карпатського округу, у якому просив скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Державної екологічної інспекції Карпатського округу Продана О.С. від 02 квітня 2021 року №000452 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що посадовою особою Державної екологічної інспекції Карпатського округу, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Проданом О.С. відносно нього був складений протокол №000452 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 82 КУпАП за порушення вимог статті 17 Закону України "Про відходи".

Того ж дня, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Державної екологічної інспекції Карпатського округу Проданом О.С. був розглянутий вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, у результаті чого винесено постанову №000452 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача, як директора виконавчого комунального підприємства "Міський торгівельний центр "Калинівський ринок", визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

З даною постановою позивач не погоджується та вважає її безпідставною.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, 02 квітня 2021 року відносно виконавчого директора комунального підприємства МТК "Калинівський ринок" ОСОБА_1 складено протокол №000452 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 82 КУпАП за порушення вимог статті 17 Закону України "Про відходи".

Порушення полягає в тому, що о 14:30 год. 01 квітня 2021 року виявлено зберігання (розміщення) відходів у несанкціонованому місці на земельних ділянках КП "МТК "Калинівський ринок" за кадастровими номерами :70:001:0013 та :70:001:0002 (а.с. 13)

02 квітня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Державної екологічної інспекції Карпатського округу Проданом О.С. винесено постанову №000452 про накладення адміністративного стягнення на позивача - виконавчого директора комунального підприємства "Міський торгівельний центр "Калинівський ринок" ОСОБА_1, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтями 17, 42 Закону України "Про відходи", статтями 96, 211 Земельного кодексу України та статтею 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с.14).

Крім того, посадовими особами Державної екологічної інспекції Карпатського округу у період з 01 квітня 2021 року по 07 квітня 2021 року було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів комунальним підприємством "Міський торгівельний комплекс "Калинівський ринок", під час здійснення якого в ході обстеження території підприємства виявлено факт зберігання (розміщення) в невідведеному для цього місці (несанкціонованому) відходів комунальних (міських) змішаних разом з глиною та залишками снігу на земельних ділянках за кадастровими номерами :70:001:0002 та :70:001:0013 за адресою: м. Чернівці, вул. Калинівська, 13А.

За результатами проведеного в період з 01 квітня 2021 року по 07 квітня 2021 року планового заходу державного нагляду (контролю) КП МТК "Калинівський ринок", спеціалістами Державної екологічної інспекції Карпатського округу було складено акт №62/03 від 07 квітня 2021 року, в якому зазначено про виявлені під час перевірки порушення вимог природоохоронного законодавства та протокол №14-04-03 від 14 квітня 2021 року вимірювання показників складу та властивостей ґрунту.

Позивач, вважаючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення є безпідставною, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що є доведеним факт зберігання (розміщення) 02 квітня 2021 року в невідведеному для цього місці (несанкціонованому) відходів комунальних (міських) змішаних разом з глиною та залишками снігу на земельних ділянках за кадастровими номерами :70:001:0002 та :70:001:0013 за адресою: м. Чернівці, вул. Калинівська, 13А, тобто на території КП МТК "Калинівський ринок", а також доведеним той факт, що КП МТК "Калинівський ринок" є суб`єктом господарської діяльності у сфері поводження з відходами.

При цьому, суд не погодився з доводами позивача з приводу того, що до функціональних обов`язків виконавчого директора КП МТК "Калинівський ринок" не віднесені повноваження і обов`язки, які стосуються поводження з відходами, зокрема відносно визначення і контролю за місцями тимчасового зберігання побутових відходів.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що у суті правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення відображено узагальнене посилання на порушення вимог поводження з побутовими відходами під час їх зберігання (розміщення) у несанкціонованих місцях на певних земельних ділянках та зроблена вказівка на порушення вимог статті 17 Закону України "Про відходи", проте не зазначено, які саме виявлені відходи, в яких місцях та ким вони мають санкціонуватися, а також не вказано, яку саме вимогу зі всіх перелічених у даній статті закону вимог (пунктів) було порушено, що на думку позивача, доводить недотримання вимог статті 256 КУпАП та пункту 2.4. Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №264 від 05.07.2004 року, щодо викладення в змісті протоколу суті вчиненого правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення були складені і прийняті відповідачем 02 квітня 2021 року, в той час, як акт перевірки та протокол випробувань були складені 07 квітня 2021 року та 14 квітня 2021 року, що свідчить про недопустимість таких доказів.

Вказує, що приписами пункту 2.2. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року за №264 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27 квітня 2004 року за №934/9533 передбачено, що при виявленні порушень вимог природоохоронного законодавства, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій їх структурних або відокремлених підрозділів, незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол про адміністративне правопорушення складається відносно особи, яка вчинила порушення природоохоронного законодавства, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, наказом по КП "МТК "Калинівський ринок" № 48 від 19 лютого 2021 року чітко визначено коло службових осіб підприємства, на яких покладені функціональні обов`язки у сфері поводження з відходами, у тому числі з твердими побутовими відходами.

З підпункту 1.4 даного наказу вбачається, що за збір змішаних твердих побутових відходів, сміття від прибирання території торгівельних секторів та за підтримку порядку на території їх складування відповідають завідувачі торгівельних секторів. При цьому пункт 4 даного наказу покладає контроль за його виконанням персонально на провідного інженера з охорони праці Бичко Г.В., а не на виконавчого директора.

На думку позивача, відповідно до статті 9 Закону України "Про відходи" виявлені службовою особою Державної екологічної інспекції Карпатського регіону відходи належать територіальній громаді, а не КП МТК "Калинівський ринок", що було безпідставно залишено відповідачем поза увагою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови по ньому. У зв`язку з цим вважає, що протокол і постанова були складені 02 квітня 2021 року без урахування всіх обставин справи, що є порушенням вимог статей 245, 252 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення, на думку позивача, є незаконною.

Вказує, що до функціональних обов`язків директора виконавчого КП МТК "Калинівський ринок" не віднесені повноваження і обов`язки, які стосуються поводження з відходами, зокрема відносно визначення і контролю за місцями тимчасового зберігання побутових відходів, що підтверджується посадовою інструкцією директора виконавчого, яка затверджена генеральним директором КП МТК "Калинівський ринок" від 01 грудня 2017 року.

Таким чином, позивач вважає, що службова особа відповідача винесла оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення безпідставно, з порушенням вимог статті 42 Закону України "Про відходи" та статтей 9, 14 КУпАП, а тому, на думку позивача, така постанова підлягає скасуванню.

Відповідач, скористався правом подати до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 96 Земельного кодексу України визначено обов`язки землекористувачів, серед яких землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

Зі змісту статті 35 Закону України "Про охорону земель" вбачається, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відносини, пов`язані з утворенням, збиранням і заготівлею, сортуванням, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина регулюються Законом України "Про відходи" (стаття 4 вказаного Закону).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" у цьому Законі наведені нижче основні терміни, вживаються в такому значенні:

- відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

- власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами;

- виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів;

- поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення;

- зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення);

- розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах;

- відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; операції поводження з відходами - збирання, перевезення, зберігання, сортування, оброблення (перероблення), утилізація, видалення, знешкодження і захоронення відходів;

- джерело утворення побутових відходів - об`єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).

Суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами (стаття 13 Закону України "Про відходи").

Приписами статті 17 Закону України "Про відходи" передбачено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані зокрема:

- запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів;

- на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку;

- забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;

- здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;

- не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;

- надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи;

- мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

Згідно статті 33 Закону України "Про відходи", зберігання та видалення відходів здійснюється відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (стаття 82 КУпАП).

Відповідно до статті 52 КУпАП псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності як посадову особу.

При цьому, склад адміністративного правопорушення містить чотири невід`ємні елементи, без існування хоча б одного з яких адміністративна відповідальність настати не може: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачено статтею 52, 82 КУпАП в даному випадку є посадова особа (спеціальний суб`єкт).

З огляду на викладене суд враховує, що в даному випадку, суб`єктом відповідальності за правопорушення передбачене статтею 52, та 82 КУпАП є посадова особа, яка наділена адміністративно господарськими чи організаційно розпорядчими функціями (обов`язками) до посадових обов`язків якої входить контроль за розміщенням відходів та контроль за недопущенням забруднення земель виробничими відходами, дотримання, виконання, забезпечення виконання відповідних норм та правил.

Відповідно до статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою - другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно пункту 1.5. розділу І "Загальні положення" посадової інструкції директора виконавчого КП МТК "Калиніський ринок", яка затверджена генеральним директором КП МТК "Калинівський ринок" від 01 грудня 2017 року, директор виконавчий здійснює керівництво відділом із договірної роботи, транспортною дільницею, завідувачами торгових секторів та м`ясо-молочного павільйону, кур`єром.

Відповідно до пункту 2.6. розділу II "Завдання та обов`язки" посадової інструкції, директор виконавчий оперативно організовує, керує та контролює роботу відділу із договірної роботи, транспортної дільниці, кур`єра та завідувачів торгових секторів і м`ясо-молочного павільйону.

Пунктами 2.7., 2.8. розділу II посадової інструкції визначено, що директор виконавчий (виконавчий директор) здійснює контроль за виконанням завідувачами торгових секторів обов`язків визначених їх посадовою інструкцією та негайно (не пізніше наступного дня) письмово доповідає генеральному директору про виявлені порушення, вжиті заходи по їх усуненню або наводить обґрунтовані причини невжиття таких заходів, а також, на підставі п. 3.6. розділу III посадової інструкції має право вносити пропозиції генеральному директору про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу із договірної роботи, механіка, кур`єра та завідувачів торгових секторів і м`ясо-молочного павільйону за неналежне виконання покладених на них обов`язків, порушення трудової дисципліни. (а.с. 16-17).

З аналізу вище зазначеного вбачається, що положення посадової інструкції жодним чином не вказують на обов`язок позивача, як посадової особи підприємства здійснювати контроль саме за зберіганням, розміщенням відходів, залишків від харчових продуктів та контроль по недопущенню забруднення земельних ділянок виробничими відходами.

При цьому, наказом по КП МТК "Калинівський ринок" №48 від 19 лютого 2021 року, призначено відповідальних осіб у сфері поводження з відходами, зокрема пунктом 1.4 наказу визначено, що за збір змішаних твердих побутових відходів, сміття від прибирання території торгових секторів та за підтримку порядку на території їх складування відповідають завідуючі торгових секторів.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що директор виконавчий здійснює контроль за завідувачами торгових секторів, а отже є відповідальною особою, яка здійснює контроль за зберіганням та розміщенням відходів, то колегія суддів вважає його необґрунтованим, адже посадова інструкція прямо передбачає, що директор виконавчий здійснюючи контроль за виконанням працівниками своїх обов`язків визначних посадовою інструкцією у разі виявлення порушень може лише вносити пропозиції генеральному директору щодо притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, однак вчинення жодних інших дій інструкцією не передбачено.

Отже, досліджуючи матеріали справи, на підставі яких було складено оскаржувану постанову, колегія суддів вважає відсутніми докази, які свідчать про наділення позивача по справі як посадової особи підприємства організаційно розпорядчими чи адміністративно господарськими обов`язками по контролю за зберіганням, розміщенням відходів, залишків від харчових продуктів та по контролю за недопущенням забруднення земель виробничими відходам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови достовірно не встановлено чи було вчинено позивачем адміністративне правопорушення (чи являється він суб`єктом відповідальності за статтями 52, 82 КУпАП), та чи саме позивач винен в його вчиненні.

Більше того, відносно виявлених побутових відходів службовою особою відповідача не встановлювалось власника, або ж ким було здійснено вивезення та розміщення таких відходів та у який період часу.

При цьому, статтею 12 Закону України "Про відходи" передбачено, що відходи, щодо яких не встановлено власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. Власники або користувачі земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи, зобов`язані у п`ятиденний строк повідомити про них місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Підставами для визначення відходів безхазяйними та їх обліку можуть бути, у тому числі повідомлення власників або користувачів земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи, а також результати інспекційних перевірок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, державної санітарно-епідеміологічної служби, органів місцевого самоврядування.

На виконання вище вказаних норм Закону "Про відходи" та у відповідності до пунктів 3 та 5 Порядку виявлення та обліку безхазяйних відходів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1217 від 03 серпня 1998 року КП "МТК "Калинівський ринок" 07 квітня 2021 року направило на адресу Чернівецької міської ради повідомлення про виявлені Державною екологічною інспекцією Карпатського регіону безхазяйні тверді побутові відходи.

Відтак, згідно статті 9 Закону України "Про відходи" не підтверджено та не доведено, що виявлені службовою особою Державної екологічної інспекції Карпатського регіону відходи належать КП МТК "Калинівський ринок", що також було безпідставно залишено поза увагою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови. У зв`язку із чим колегія суддів вважає, що протокол та постанова складені без урахування всіх обставин справи, що є порушенням вимог статей 245, 252 КУпАП.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що як доказ вчинення позивачем правопорушення надано акт відбору проб ґрунтів №01-04-03 від 01 квітня 2021 року (а.с. 70), однак протокол вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №14-04-03 датований 14 квітня 2021 року (а.с. 68).

В свою чергу, з наявного протоколу вбачається, що цей документ датований 14 квітня 2021 року та в жодному разі не міг бути використаний 02 квітня 2021 року у якості підтвердження факту вчинення правопорушення.

Оскільки Державна екологічна інспекція Карпатського округу, як суб`єкт владних повноважень, не довела належними доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, колегія суддів вважає не правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "… адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п. 53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 та необхідність однакового підходу у визначені розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору (за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). А також те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року визначений у розмірі 2270 гривень, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача за подання позовної заяви підлягають стягненню витрати у розмірі 454,00 гривень (2270,00*0,2=454,00). Водночас за подання апеляційної скарги позивачем згідно квитанції №1-1197к від 15 липня 2021 року сплачено 681,00 грн., відтак за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1135 гривень.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом пункту 3 частини третьої статті 317 КАС порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, враховуючи те, що у справі неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слід скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Державної екологічної інспекції Карпатського округу Продана О.С. від 02 квітня 2021 року №000452 про накладення адміністративного стягнення.

Справу про адміністративне правопорушення передбачене статтею 82 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Карпатського округу на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 серпня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.