Справа № 712/7540/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року справа № 712/7540/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ЧЕРКАСЬКОГО ОБЛАСНОГО ВІЙСЬКОВОГО КОМІСАРІАТУ, Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

На підставі ухвали від 08.06.2021 Черкаського апеляційного суду для розгляду Черкаському окружному адміністративному суду за підсудністю надійшла 10.06.2021 справа №712/7540/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ЧЕРКАСЬКОГО ОБЛАСНОГО ВІЙСЬКОВОГО КОМІСАРІАТУ ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач 1), Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ) (далі відповідач 2) про:

визнання неправомірними дій відповідача 1 щодо відмови взяти позивача зі складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше та який потребує поліпшення житлових умов;

зобов`язання відповідача 2 розглянути питання про взяття майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше, який потребує поліпшення житлових умов;

зобов`язання відповідача 1 прийняти рішення про взяття майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше, який потребує поліпшення житлових умов.

Додатково просив судові витрати стягнути з відповідачів.

В обґрунтування позову зазначено, що з 05.08.1978 до 16.11.1998 безперервно проходив військову службу. За весь період служби і до цього часу він і його сім`я (4 особи) не були забезпечені житлом по лінії Міністерства Оборони України. З 27.11.1994 перебував в загальній черзі військової частини НОМЕР_3 на отримання житла зі складом сім`ї 4 особи за порядковим номером №21. Наказом від 06.11.1998 №0364 звільнений з військової служби на пенсію за вислугою років (20 років і більше). В 1998 році позивача знято з квартирної черги. Протоколом №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 24.04.2003 позивача поновлено в загальній черзі військової частини НОМЕР_3 на отримання житла. В подальшому вказана військова частина була розформована. На підставі рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 01.09.2006 №826 позивач разом із сім`єю став на квартирний облік на першочергове отримання житла та занесений на першочергову квартирну чергу з 13.10.2005, як офіцер, що перебував на військовій службі 20 років і більше. На дату звернення з позовом позивач перебуває на квартирній черзі за №13. Після чергової перереєстрації на звернення позивача надано відповідь, що у власності комітету міської ради майно державного житлового фонду відсутнє та рекомендовано звернутися зі вказаним питанням до житлової комісії військової частини, в якій позивач проходив службу та перебував на квартирному обліку. Відповідач 1 є правонаступником у питаннях обліку для поліпшення житлових умов військовослужбовців запасу розформованої військової частини НОМЕР_3 . Після тривалого листування з відповідачем Міністерство оборони України позивачу відмовило у взятті на квартирний облік у зв`язку з тим, що позивач на час звернення не є військовослужбовцем відповідача 1.

Ухвалою суду від 15.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

27.07.2021 відповідачі надали до суду відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що позивач звільнився з військової служби в запас в 1998 році із Збройних Сил України за власним бажанням. Залишення на квартирному обліку осіб, звільнених в запас за власним бажанням не передбачалося. Тому законодавчих підстав для перебування позивача на квартирному обліку у відповідача 1 немає. Відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.09.2020 №Д-321/7/дск ІНФОРМАЦІЯ_2 з 31.10.2020 переформований у Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Керівних документів, які би визначали, що Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є правонаступником відповідача 1 немає. Тому Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та його об`єднана житлова комісія не є належним відповідачем, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

02.08.2021 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що відзив не спростовує доводів, викладених у позовній заяві.

Ухвалою від 03.08.2021 суд відмовив повністю у задоволенні клопотань (вх. від 27.07.2021) відповідачів та (вх.від 02.08.2021) позивача, про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки сторони обґрунтовані клопотання щодо розгляду справи у відкритому судовому засіданні з їх повідомленням та викликом до суду не надали, зважаючи на відсутність доцільності виклику для допиту свідків або призначення експертизи, суд дійшов висновку розглянути спір у письмовому провадженні.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд установив, що позивач з 05.08.1978 до 16.11.1998 безперервно проходив військову службу, що підтверджується витягом із послужного списку майора запасу. Вислуга календарних років становить 20 років 3 місяці.

З 27 листопада 1994 року позивач перебував в загальній черзі військової частини НОМЕР_3 на отримання житла зі складом сім`ї 4 особи.

Відповідно до витягу з послужного списку про проходження служби, а також із копії витягу із наказу заступника Міністерства Оборони України - Командувача Сил протиповітряної оборони України від 06.11.1998 №0364 позивач звільнений з військової служби в запас за п. 65 підпунктом «з» (за власним бажанням).

В 1998 році позивача знято з квартирної черги.

Посвідченням від 02.02.1999 серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Оскільки про зняття з квартирної черги позивачу не було повідомлено, відповідно до витягу з протоколу №3 засідань житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 24.04.2003 позивача зі складом сім`ї в 4 особи поновлено в загальній черзі військової частини НОМЕР_3 на отримання житла з 27.11.1994 за порядковим №21.

Відповідно до витягу з протоколу №4 засідань житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 17.06.2003 позивача у зв`язку із звільненням в запас за власним бажанням знято з квартирної черги при Військовій частині НОМЕР_3 згідно з наказом МО України №20 від 1995 р.

У подальшому військова частина НОМЕР_3 була розформована.

Із матеріалів справи суд встановив, що у 2003 році позивач звертався з позовною заявою про визнання частково недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 17.06.2003 та зобов`язання надати квартиру і видати ордер на квартиру. Однак рішенням суду йому було відмовлено.

Рішенням військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 12.11.2003 позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеного позову, що підтверджується апеляційною скаргою позивача.

Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 01.09.2006 №826 позивача занесено на першочергову квартирну чергу з 13.10.2005, як офіцера, що перебував на військовій службі не менше, як 20 років (склад сім`ї 4 особи).

Листом виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 20.01.2020 №161 підтверджується, що станом на 15.01.2020 позивач перебував на першочерговому квартирному обліку за порядковим №13.

Архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.02.2020 №3/48 підтверджується, що в перевіреному наказі від 16.12.1998 №275 щодо виключення позивача з військової служби в запас, відомості про забезпечення житлом (постійним/службовим) відсутні.

Довідкою від 10.03.2020 підтверджується, що на утриманні позивача дійсно знаходиться сім`я в складі: дружини ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , внук ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Золотоніського районного військового комісаріату від 10.03.2020 №73 позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, отримує пенсію по лінії МОУ і знаходиться на військовому обліку в Золотоніському районному військовому комісаріаті. Пенсія призначена за вислугу років служби.

З відповідей ІНФОРМАЦІЯ_1 на заяви позивача суд встановив, що Черкаський обласний військовий комісаріат є правонаступником у питаннях обліку для поліпшення житлових умов військовослужбовців запасу розформованої військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується листом відповідача 1 від 17.01.2020 №6/6/5. Також зазначено, що позивач не має права щодо зарахування його на квартирний облік у зв`язку з тим, що не є військовослужбовцем Черкаського обласного військового комісаріату.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Відповідно до ст.481 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

Він визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Відповідно до п.22. Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Згідно з п.23. Порядку для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

До рапорту додаються:

довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов;

витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї;

довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад);

документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Відповідно до п.25. Порядку на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.

Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.

Згідно з п.29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому залишення на обліку військовослужбовця, що звільнився за власним бажанням та є придатним для військової служби не передбачено.

Суд врахував, що позивач при звільненні в запас за власним бажанням одночасно був знятий з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_3 в 1998 році. Такої підстави, як звільнення в запас за власним бажанням, для залишення військовослужбовця на обліку, вказана вище норма не містить.

Відповідно до п.30. Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним.

Згідно з п.31 Порядку житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку.

Відповідно до п.32. Порядку військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Пунктом 33 Порядку встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Згідно з п.34 Порядку на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).

Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п.1 розділу VІ. Інструкції житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Вказаними вище документами підтверджується, що позивач з 05.08.1978 по 16.11.1998 безперервно проходив військову службу, вислуга календарних років становить 20 років 3 місяці.

Згідно з п.2. розділу VІ. Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.

Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються:

військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають в одній квартирі по дві і більше сім`ї незалежно від родинних відносин, та особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (у тому числі, якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей;

члени сімей загиблих, визначені абзацами шостим та восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

військовослужбовці та члени їх сімей, які були забезпечені житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження,- із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій.

Відповідно до п.3. розділу VІ Інструкції облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Особи, звільнені з військової служби із залишенням на обліку для забезпечення їх житлом за рахунок Міноборони, у разі розформування військової частини зараховуються на відповідний облік у військовому комісаріаті, на території обслуговування якого знаходилася розформована військова частина, з правом реєстрації місця проживання (перебування) при військовому комісаріаті.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі ЗУ №2011-XII) військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Згідно з п.9 ст.12 ЗУ №2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Суд врахував, що позивач знятий з квартирної черги житловою комісією військової частини НОМЕР_3 у зв`язку із звільненням в запас за власним бажанням, що підтверджується витягом з протоколу №4 від 17.06.2003, який ним оскаржено до Військового місцевого суду Черкаського гарнізону. Вказане рішення комісії не скасоване, є чинним. На дату розгляду спору позивач з 01.09.2006 рішенням №826 Виконавчого комітету Золотоніської міської ради занесений на першочергову квартирну чергу.

Взяття саме відповідачем на облік особи, звільненоої з військової служби за власним бажанням, вказані нормативно-правові акти не передбачають.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач не допустив у заявлених спірних правовідносинах порушень прав позивача, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ЧЕРКАСЬКОГО ОБЛАСНОГО ВІЙСЬКОВОГО КОМІСАРІАТУ (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 19; ), Об`єднаної житлової комісії Черкаського обласного військового комісаріату (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 19; ) про:

визнання неправомірними дій щодо відмови взяти його зі складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше та який потребує поліпшення житлових умов;

зобов`язання розглянути питання про взяття майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше, який потребує поліпшення житлових умов;

зобов`язання прийняти рішення про взяття майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї 4 особи на квартирний облік, як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою 20 років служби і більше, який потребує поліпшення житлових умов.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 13.08.2021.