Справа № 420/9569/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9569/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС), в якому просила визнати протиправними та скасувати повідомлення-рішення від 02.05.2018 року №0-1506 про визначення податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у 2018 році у розмірі 25000,00грн.

Про вказане рішення вона дізналась після звернення ГУ ДПС до суду про стягнення з неї 46402,73грн, з яких 25000,00грн податкове зобов`язання, 21402,73грн - пеня.

Позивач зазначила, що вона є власником транспортного засобу, а саме легкового автомобілю марки «LAND ROVER», модель «RANDG ROVER», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ). Датою виготовлення вказаного транспортного засобу слід вважати 01.01.2013 року.

Позивач вказує, що відповідно до ст.267 ПКУ об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більш п`яті років.

Таким чином, її автомобіль не є об`єктом оподаткування у 2018 році.

Позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи відбудеться за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін у справі за наявними матеріалами.

Представником відповідача наданий відзив на адміністративний позов, в якому він просив, не заперечуючи відомостей про автомобіль позивача. При цьому представник посилається на те, що згідно переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, який розміщено на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, автомобіль «LAND ROVER», 2013 року випуску, об`єм двигуна 2993 літри, дизель - підлягає оподаткуванню на 1 січня 2018 року.

Таким чином, транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 є об`єктом оподаткування у 2018 році.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ДФС в Одеській області були сформовано податкове повідомлення-рішення з транспортного податку від 02.05.2018 року №0-1506 на суму 25000 грн за 2018 рік.

Представник вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «LAND ROVER», модель «RANDG ROVER», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вказана дата випуску автомобіля - 2013 ріку, дата первинної реєстрації - 05.04.2013 року.

02.05.2018 року ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №0-1506 форми «Ф», яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: «Транспортний податок з фізичних осіб» у сумі 25000,00грн за податковий період - 2018 рік.

Суд вважає, що податкове повідомлення - рішення №0-1506 форми «Ф» від 02.05.2018 року не ґрунтується на вимогах законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню. При цьому суд виходить з наступного.

Питання транспортного податку регламентовані ст.267 ПКУ. Вказана норма визначає платників податку, об`єкт оподаткування, порядок обчислення податку.

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПКУ платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПКУ (в редакції Закону №1797-VІІІ від 21.12.2016 року об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методікою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального";

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Пунктами 267.3,267.4 ст.267 ПКУ базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.5 ст.275 ПКУ базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пункт 267.6 ст.267 ПКУ регламентує порядок обчислення та сплати податку. Вказаний пункт в редакції на час спірних правовідносин, тобто визначення податкового зобов`язання позивачу визначав, що

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податків.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 267.6.7 п.267.6 ст.267 ПКУ у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.

Таким чином, фізична особа може бути платником транспортного податку у разі наявності у ній зареєстрованого в Україні згідно з чинним законодавством власного легкового автомобіля, якій є об`єктом оподаткування, а саме відповідає сукупності двох критеріїв: - з року випуску автомобіля минуло не більше п`яти років (включно); - середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Щодо року випуску автомобіля, то ПКУ визначає, що об`єктом оподаткування є автомобіль станом на 01 січня з року його випуску минуло не більш п`яти років.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля позивачці вказана дата випуску автомобіля - 2013 ріку, дата первинної реєстрації - 05.04.2013 року.

Позивач вважає, що у даному випадку, оскільки перша реєстрація транспортного засобу здійснена 05.04.2013 року датою його використання слід вважати 01 січня 2013 року.

ПКУ визначає лише поняття: новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію (пп.14.1.124 п.14.1 ст.14 ПКУ); перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше(пп.14.1.163 п.14.1 ст.14 ПКУ); транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (пп.14.1.124 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Реєстрація транспортного засобу (тобто виникнення права власності на автомобіль та можливість ним користуватись) та дата випуску автомобіля мають важливе значення для визначення платника податків, проте ПКУ не встановлює порядку визначення конкретної дати випуску автомобіля, якщо в реєстраційних документах наявний лише рік випуску автомобіля. Між тим, саме вказана дата має суттєве значення не тільки для визначення об`єкту оподаткування та платника податків, але и суми податку, з огляду на положення, зокрема, пп. 267.6.7 п.267.6 ст.267 ПКУ, яким встановлено, що у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.

Таким чином, навіть, якщо вважати, що автомобіль позивачці (дата випуску 2013 рік, дата реєстрації позивачем 05.04.2013 року) станом на 01.01.2018 року був об`єктом оподаткування, то він вже не міг бути таким станом на час його реєстрації (з 05.04.2013 по 05.04.2018 - 5 років).

У такому випадку у контролюючого органу не було підстав для визначення позивачу транспортного податку за весь 2018 податковий період.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач діяв у межах повноважень, але не на підставі законодавства, діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно; непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В силу приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте відповідач у відзиві не спростував доводів позивача, викладених в обґрунтування позовних вимог.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що об`єкт оподаткування визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Вказані обставини не спростовують висновків суду щодо обов`язку контролюючого органу встановлювати конкретну дату випуску автомобілю, оскільки ці відомості є підставою для визначення суми транспортного податку.

При цьому суд також враховує, що положення ст. 4 ПКУ визначають принципи, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Таким принципом є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності.

Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява №11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява №38812/97, п. 155).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача та необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з ДПІ за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2,9, 12,139,242-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.05.2018 року №0-1506 форма «Ф» про визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання на суму 25000,00 гривень за платежем транспортний податок з фізичних осіб.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908,00 гривень.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва