Справа № 241/523/21
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 241/523/21
Провадження № 2-а/653/63/21
РІШЕННЯ
іменем України

23 липня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючої судді Делалової О.М.,
за участю секретаря Мироненко Т.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №125381, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідно до вказаної постанови - 22 березня 2021 року о 02 годині 10 хв. під час перевірки документів в КПВВ «Чонгар» виявилось, що вона 06.12.2020 року здійснила виїзд з м. Макіївка Донецької області до РФ через закритий ПП «Маринівка», 07.12.2020 здійснила в`їзд з РФ до України через ПП «Гоптівка», чим порушила вимоги п.3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 р. № 815. Зазначає, що наразі відсутня можливість вільного перетину лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду - виїзду зі сторони тимчасово окупованих територій. Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню, через порушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених абз.5 ст.38 КУпАП.
У встановлений судом строк, представником відповідача подано відзив на позов, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає і вважає, що вони не ґрунтуються на Законі, є безпідставними та невмотивованими і тому не підлягають задоволенню судом. Факт порушення порядку виїзду з тимчасово окупованих території України Донецької та Луганської областей поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, підтверджується наявними доказами в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 227/125381/2021.Крім цього, посилання Позивача на те, що контрольні пункти в`їзду-виїзду з боку тимчасово окупованих територій України у Донецькій та Луганській областях не працювали будь - якими доказами не підтверджено.
Ухвалою суду від 17.05.2021 року справу було вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.03.2021 року старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзд -виїзд «Чонгар» Корадіні В. винесено постанову №125381 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн..
Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що 22.03.2021 о 02.10 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від населеного пункту Чонгар, Генічеського району, Херсонської області) було виявлено Позивача ОСОБА_1 , яка 06.12.2020 порушила вимоги пунктів 3, 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, а саме здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України Донецької та Луганської областей, поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду, через закритий пункт пропуску «Маринівка» до Російської Федерації, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 204-2 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, посилаючись на її необґрунтованість і неправомірність, позивач звернулась до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Однак, доводи позивача суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно пояснень, відібраних під час виявлення порушення, позивач зазначила, що 06.12.2020 року вона виїхала з м. Макіївка Донецької області до Російської Федерації поза КПВВ через ППР «Маринівка», а 07.12.2020 року заїхала на територію України через ППР «Гопківка», при цьому зазначивши, що їй не було відомо про адміністративну відповідальність за даним фактом.
Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, не заперечується позивачем.
Крім того, у вказаних поясненнях, позивач власним підписом засвідчила про роз`яснення їй прав, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює та зобов`язувалася вчасно сплатити штраф.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207-VII громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду - виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно із п. 2 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367, контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - спеціально виділена територія на автомобільному шляху, залізничній станції з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види державного контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України та виїжджають з неї, а також транспортних засобів, вантажів та іншого майна; органи і служби, що здійснюють державний контроль у контрольних пунктах, - підрозділи охорони державного кордону, територіальні органи ДФС.
За правилами п. 3 Порядку від 04.06.2015 року №367 в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти, зокрема, громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".
Відповідно до п. 4 Порядку від 04.06.2015 року №367 контрольні пункти, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону. Перелік контрольних пунктів наведено в додатку 1.
Так, до переліку контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України / виїзду з неї включено пункти: "Каланчак", "Чаплина", "Чонгар". До вказаного переліку не входить ППР «Маринівка», через який здіснено перетин кордону позивачем.
Разом з цим, за правилами ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 204-2 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Вказані положення кореспондуються із приписами ч. 5 ст. 276 КУпАП, згідно яких справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не оспорювала допущене порушення і адміністративне стягнення, що підтверджується її поясненями, які долученні до матеріалів справи.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, здійснення в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України через невизначений контрольний пропускний пункт є порушенням Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367.
Не дотримання вказаного контрольно-пропускного режиму є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 204 -2 КУпАП.
Водночас, суд враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не ставилось питання про необізнаність з його правами та обов`язками, не подавались зауваження до порядку розгляду справи, у тому числі щодо не роз`яснення йому прав, не ставилось питання про необхідність скористатись правовою допомогою, заперечення щодо виявленого правопорушення не подавались.
Навпаки, у наданих позивачем поясненнях, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, позивач власним підписом засвідчила про роз`яснення їй прав, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює.
Розгляд справи відбувся у присутності позивача, проведений уповноваженою посадовою особою органу Державної прикордонної служби України.
Також, постанова про накладення штрафу містить прізвище, ім`я та по батькові, посаду особи, яка прийняла відповідне рішення; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дату народження та місце проживання; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; результат розгляду справи та суму адміністративного стягнення, визначену з дотриманням приписів ст. 204-2 КУпАП.
Обставин, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення з незалежних від позивача причин, під час розгляду справи про правопорушення не наводилось.
Щодо посилання позивача про порушення строків для накладення адміністративного стягнення, суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.38 КУпАП - адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення. А отже, враховуючи дану норму законодавства крайнім терміном притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території від 06.12.2020 року є 05.12.2021 рік.
Вищенаведене свідчить про дотримання відповідачем правил ч. 1 ст. 258 КУпАП, ч. 1 ст. 268 КУпАП, ст.ст. 204 4,280, 283 КУпАП.
З огляду на викладене, оскільки факт порушення позивачем Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї підтверджений належними доказами та не спростований позивачем, розгляд справи відбувся з дотриманням адміністративного законодавства, постанова винесена згідно повноважень відповідача та у межах санкції, передбаченої ст. 204-2 КУпАП, постанова відповідає критерію обґрунтованості і правомірності, тому відсутні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 251, 258, 268, КУпАП, ст. 71, 242-244, 286 КАС України, суд -
УХВАЛИВ :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова