Справа № 826/13145/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Київ № 826/13145/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення»
довідокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017 року № та від 17.07.2017 року № ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, контролюючий орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2017 року № та від 17.07.2017 року № .

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені внаслідок помилкових висновків, викладених у Акті за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «Покрівельні рішення».

Так, під час спірної перевірки на підтвердження достовірності та реальності здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентами, позивачем надані первинні документи, якими підтверджено рух товарів та активів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплати, які досліджені та відображені в Акті перевірки.

Разом з тим, контролюючий орган дійшов висновку щодо нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами з огляду на те, що в Єдиному реєстрі судових рішень наявні відомості про відкриті кримінальні провадження відносно останніх як таких, що мають ознаки фіктивних підприємств, в той час, як витяги судових рішень не ідентифіковані номером справи. Зокрема, відповідач у Акті перевірки посилається на протоколи допитів та листи правоохоронних органів, які не можуть слугувати належним доказом фактичності підприємства, оскільки відсутня оцінка уповноваженим судом обставин, викладених у протоколах допитів, та відсутні відповідні вироки за результатами зазначених кримінальних проваджень.

Враховуючи наведене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 року відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 06.11.2017 року.

У судове засідання 06.11.2017 року прибули представники сторін.

Представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи пояснень та належним чином засвідченої копії Акта перевірки від 20.06.2017 року №93/26-15-14-07-01/32769312 на 71 арк.

В свою чергу, представником відповідача подано заперечення на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем зазначено, що в ході аналізу податкової інформації, стосовно контрагентів позивача встановлено, що підприємства - контрагенти позивача зареєстровані на підставних осіб, які не мали відношення до діяльності цих підприємств та не здійснювали фіктивної господарської діяльності та будь-яких операцій від імені вказаних контрагентів, що підтверджується, на переконання відповідача, долученими до Заперечень протоколами допитів, копіями листів Прокуратури міста Києва, зміст яких зокрема відображено в Акті перевірки та облікових картках суб`єкта фіктивного підприємництва.

Враховуючи викладене в Акті перевірки, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою подання додаткових доказів, яке задоволено судом та призначено наступне судове засідання на 30.11.2017 року.

Через канцелярію суду 17.11.2017 року позивачем подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи, що підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, досліджуваних спірною перевіркою.

Через канцелярію суду 29.11.2017 року позивачем подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи, а саме, актів звірки взаємних рахунків позивача та контрагентів.

У судове засідання 30.11.2017 року прибули представники сторін, якими подано клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 року) судом ухвалено завершити розгляд справи у письмовому провадженні.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - Кодекс адміністративного судочинства України в чинній редакції), визначеній Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Щодо процесуального правонаступництва, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого орган виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ «Про центральні органи виконавчої влади» (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів ДПС», ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у м. Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у місті Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленою підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Таким чином, на теперішній час функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києві, перейшли до його правонаступника - відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДПОУ ВП:44116011).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку замінити відповідача на правонаступника, а саме Головне управління Державної податкової служби у місті Києві () на відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Покрівельні рішення» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з суб`єктами господарювання за період часу з 01.01.2015 року по 21.06.2016 року (далі також - Акт перевірки).

З висновками Акта перевірки встановлено порушення ТОВ «Покрівельні рішення»:

1) підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що привело до заниження податку на прибуток на загальну суму 543 909 грн., а саме за 2015 рік на суму 543 909 грн. та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на загальну суму 9 549 073 грн., а саме за 1 квартал 2016 року на суму 9 549 073 грн.;

2) пункту185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 ст. 188 ГІК України, що призвело до завищення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, в зв`язку з чим за період з 01.01.2015 року по 31.05.2016 року встановлено - неправомірно сформоване податкове зобов`язання по взаємовідносинах з ТОВ «Пром Торг Інвест ЛТД» (код 39674348), ОВ «Транс Буд Оіл» (код 38843197), ТОВ «Демстрой» (код 36998796), ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ» (код 31283908), ТОВ «Мікроком» (код 32203928), ПП «ВКФ «Фортуна-2» (код 34360843), ПП «Оліван» (код 34702365), ТОВ «Віптренд» (код 39365783), ТОВ «Оверсворд» (код 39381213), ТОВ «Альфа Системс» (код 39818156), ТОВ «Дейн трейд» ТОВ «Авто Світ») (код 38490538), ТОВ «Фаетон-буд ЛТД» (код 39112916), ТОВ «Петра ТРАНС груп» (код 40171681), ТОВ «Тревіс групп» (код 40173872), ТОВ «Італ-фешн» (код 37729410) на загальну суму 2 122 132 грн., в тому числі: січень 2015 на суму 36 000 грн.; березень 2015 на суму 339 032 грн.; квітень 2015 на суму 74 841 грн.; травень 2015 на суму 216 975 грн.; червень 2015 на суму 32 727 грн.; липень 2015 на суму 170 222 грн.; серпень 2015 на суму 262 084 грн.; вересень 2015 на суму 412 689 грн.; жовтень 2015 на суму 139 325 грн.; листопад 2015 на суму 19 851 грн.; грудень 2015 на суму 370 369 грн.; січень 2016 на суму 8 284 грн.; лютий 2016 на суму 14 625 грн.; березень 2016 на суму 6 600 грн.; квітень 2016 на суму 18 508 грн.

На підставі Акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесені податкові повідомлення - рішення:

- форми «П» від 17.07.2017 року №, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 9 549 073 грн.;

- форми «Р» від 17.07.2017 року № за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 543909 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, додаткові пояснення, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзаців 1, 4, 5 підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України 78.1. документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 78.4. статті 78 ПКУ України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з пунктом 78.5-78.8 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.3 статті 81 ПК України 81.3. під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно із статтею 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; 83.1.5. виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.1., абзацу 1 пункту 85.2 статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4. статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідно до пунктів 85.6.-85.8 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з абзацами 1-3 пункту 86.1. статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до пунктів 86.8., 86.10 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

З матеріалів справи судом встановлено дотримання ГУ ДФС у м. Києві процедури здійснення документальної позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів, що не ставиться під сумнів позивачем.

Щодо суті встановлених ГУ ДФС у м. Києві порушень податкового законодавства України позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент здійснення господарський операцій між позивачем та контрагентами) (далі також - Закон №996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.

Так, досліджуючи фактичне придбання послуг/постачання товарів у межах господарської діяльності, суд зазначає наступне.

Щодо взаємодії із ТОВ «ПРОМ ТОРГ ІНВЕСТ ЛТД».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ПРОМ ТОРГ ІНВЕСТ ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 12.08.2015 року № 1208/15-2, відповідно до пункту 3.3. якого, передача товару здійснюється за місцезнаходженням товару на складі Продавця.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ПРОМ ТОРГ ІНВЕСТ ЛТД», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, складені та підписані уповноваженим представниками Сторін та скріплені печатками підприємств.

Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшли відображення у таблиці на сторінках 11-12 Акту та містяться у матеріалах справи. Факт отримання позивачем грошових коштів від ТОВ «ПРОМ ТОРГ ІНВЕСТ ЛТД», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 12 Акту, зокрема: «ТОВ «ПРОМ ТОРГ ІНВЕСТ ЛТД» за період з 01.01.2015 року по 21.06.2016 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 2 763 056,83 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 2 763 067 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (460 509 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення» за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 11-12 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Дослідивши зазначені документи, надані позивачем до суду та під час спірної перевірки, що підтверджується відомостями з Акта перевірки, судом встановлено їх відповідність вимогам Закону №996 та реальність зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємодії із ТОВ «ТРАНС БУД OIЛ».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ТРАНС БУД OIJ1» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 10.03.2015 року № 1003/15-1 (далі - Договір). Відповідно до пункту 3.4. Договору Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ТРАНС БУД OIЛ», ГУ ДФС у м. Києві досліджено видаткові накладні, складені та підписані уповноваженим представниками Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 14 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «ТРАНС БУД OIЛ», як оплати за отриманий товар у безготівковій Формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 14 Акту, зокрема: ТОВ «ТОВ «ТРАНС БУД ОІЛ» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 1 999 800,00 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 1 999 800 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (на загальну суму 333 300 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 14 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини дозволяють аргументовано і правомірно стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою та, зокрема, про відповідність первинних документів вимогам Закон №996.

Щодо взаємодії із ТОВ «Мікроком».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «Мікроком» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 09.02.2015 року № 0902/15-2, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «Мікроком», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені та підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені печаткою підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінках 16-17 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «Мікроком», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 17 Акту, зокрема: «ТОВ «Мікроком» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 1 142 559,47 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 1142559 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 190 427 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 16-17 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємодії з ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 03.11.2014 року № 0311/14, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені та підписані уповноважеинми представниками Сторін та скріплені печатками товариств.

Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінках 19-20 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ», як оплати за отриманий товар у безготівковій Формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 20 Акту, зокрема: «ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 776312,98 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 776 313 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплату; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 129 385 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 19 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини дозволяють аргументовано і правомірно стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою, а первинні документи відповідають вимогам Закону №996.

Щодо взаємодії з ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМС».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМС» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 01.12.2015 року № 0112/15-1, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМС», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені уповноваженими представника Сторін та скріплені печаткою підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 22 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМС», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 22 Акту, зокрема: «ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМС» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 428 611,25 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 428 611 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплату; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 71 435 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 22 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Вказані документи відповідають ознакам первинних та підтверджують виконання умов Договору.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «ВІП ТРЕНД» (ТОВ «АГРО УКРАЇНА ЛТД»).

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ВІП ТРЕНД» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 14.12.2015 р. № 1412/15-1, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «Віптренд», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, складені та підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 24 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «Віп тренд», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 24 Акту, зокрема: «ТОВ «Віп тренд» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 р. перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 145 414,03 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 145 414 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплату; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 24 236 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 24 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини дозволяють аргументовано і правомірно стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою, а первинні документи відповідають вимогам Закону №996.

Щодо взаємодії з ТОВ «Демстрой».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «Демстрой» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 15.04.2015 р. № 1504/15-1 , відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «Демстрой», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені та підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінках 26-27 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «Демстрой», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 27 Акту, зокрема: «ТОВ «Демстрой» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 586 817,34 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 586 817 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 97 802 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 26-27 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини дозволяють аргументовано стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою, а первинні документи такими, що відповідають вимогам Закону №996.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «Оверсворд».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «Оверсворд» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 22.06.2015 р. № 2206/15-1, відповідно до п. 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «Оверсворд», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені уповноваженими особами сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінках 29-30 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «Оверсворд», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 30 Акту, зокрема: «ТОВ «Оверсворд» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 1 346 517,64 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 1 346 517 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 224 420 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 29-30 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Встановлене дає правові підстави стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою, а первинні документи, подані позивачем до перевірки та суду такими, що відповідають вимогам Закону №996.

Щодо взаємодії з ПП «ВКФ Фортуна-2».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ПП «ВКФ Фортуна-2» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 09.02.2015 року № 0902/15-5, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ПП «ВКФ Фортуна-2», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені уповнвоаженими особами Сторін, та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 32 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ПП «ВКФ Фортуна-2», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 32 Акту, зокрема: «ПП «ВКФ Фортуна-2» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 619 975,98 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 586 817 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 97 802 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 26-27 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини дозволяють аргументовано і правомірно стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємовідносин з ПП «ВКФ Фортуна-2».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ПП «ВКФ Фортуна-2» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 09.02.2015 року № 0902/15-5, відповідно до пункту 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ПП «ВКФ Фортуна-2», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, складені уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 32 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ПП «ВКФ Фортуна-2», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 32 Акту, зокрема: «ПП «ВКФ Фортуна-2» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 619 975,98 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 619 976 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 103 329 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 32 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені в Акті перевірки обставини та первинні документи, надані позивачем, дозволяють стверджувати про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємовідносин з ПП «Оліван».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ПП «Оліван» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 12.08.2015 року № 1208/15-1, відповідно до п. 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ПП «Оліван», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінках 34- 35 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ПП «Оліван», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 34 Акту, зокрема: «ПП «Оліван» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 740 383,97 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 740 384 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 123 397 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінках 34-35 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини та первинні документи свідчать про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємодії із ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 20.05.2015 року № 2005/15-2, відповідно до пункту 3.4. якого. Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ. відображено у таблиці на стор. 37 Акту.

ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН» проведено взаємозалік зустрічних однорідних вимог на суму 490 000,00 грн. Факт проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог між ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН», підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 38 Акту, зокрема: «Згідно акту заліку зустрічних однорідних вимог від 17.06.2015 за договором купівлі-продажу від 20.05.2015 р. № 2005/15-2 та договором від 29.08.2011 № Р/290811-01, відповідно до якого по бух. рахунку 631 станом на 01.01.2015 р. обліковувалась кредиторська заборгованість у сумі 490000 грн.».

На підтвердження здійснення заліку зустрічних однорідних вимог, перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку дана операція відображена наступним чином: Дт 631 Кт 361 на суму 490 000 грн.»

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 37 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємодії із ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ» (ТОВ «ДЕЙН ТРЕЙД»).

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ» (Покупець), укладено договір купівлі-продажу від 12.01.2015 року № 1202/15-4, відповідно до п. 3.4. якого, Покупець зобов`язаний власними силами та засобами розвантажити переданий товар.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 40 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ», як оплати за отриманий товар у безготівковій Формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 40 Акту, зокрема: «ТОВ «ДЕИН ТРЕИД» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 591 022,86 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361. Станом на 21.06.2016 згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 обліковується дебіторська заборгованість на суму 162 006,18 грн.».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 753 029 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 125 505 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 40 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Зазначені в Акті перевірки обставини та досліджені первинні документи, подані позивачем, є такими, що свідчать про реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємодії із ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу шляхом «конклюдентних дій». На підтвердження прийняття ТОВ «Покрівельні рішення» замовлення ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД» до виконання, останньому виставлялися рахунки-фактури, передача товару здійснювалася за довіреностями на отримання ТМЦ та видатковими накладними.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками підприємств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 43 Акту. Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 44 Акту, зокрема: «ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 789 670,72 грн., в т.ч. за 2015 - 652 217,91 грн. та за 2016 - 137 452,81 грн. згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 789 671 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 131 612 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями TQB «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 43 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Дослідивши зазначені в Акті перевірки обставини та первинні документи, долучені позивачем до матеріалів справи та спірної перевірки, судом встановлено їх відповідність вимогам Закону №996 та наявність ознак в останніх, реальні зміни майнового стану ТОВ «Покрівельні рішення», викликані як рухом товарів, так і рухом коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Щодо взаємодії із ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу шляхом «конклюдентних дій». На підтвердження прийняття ТОВ «Покрівельні рішення» замовлення ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» виставлялися рахунки-фактури, передача товару здійснювалася за довіреностями на отримання ТМЦ та видатковими накладними.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні, підписані уповноваженими особами Сторін та скріплені печатками товариств. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 45 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 45 Акту, зокрема: «ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 111 047,04 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: Дт361 Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 111 047 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (загальну суму 18 508 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 45 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємодії з ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП».

Між ТОВ «Покрівельні рішення» (Продавець) та ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» (Покупець) договір купівлі-продажу укладено шляхом «конклюдентних дій». На підтвердження прийняття ТОВ «Покрівельні рішення» замовлення ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» виставлялися рахунки-фактури, передача товару здійснювалася за довіреностями на отримання ТМЦ та видатковими накладними.

На підтвердження руху ТМЦ за первинними документами, що підтверджують передачу від ТОВ «Покрівельні рішення» до ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП», ГУ ДФС у м. Києві досліджені видаткові накладні складені Товариством. Номери видаткових накладних, дати їх складання, вартість переданих за ними ТМЦ із ПДВ, знайшло відображення у таблиці на сторінці 47 Акту.

Факт отримання Товариством грошових коштів від ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП», як оплати за отриманий товар у безготівковій формі, підтверджено ГУ ДФС у м. Києві на сторінці 47 Акту, зокрема: «ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» за період з 01.01.2015 по 21.06.2016 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Покрівельні рішення» грошові кошти у сумі 39 601,17 грн., згідно банківських виписок та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361».

На підтвердження руху ТМЦ за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Покрівельні рішення», перевіряючими зазначено: «... в бухгалтерському обліку господарські відносини відображені наступним чином: ДтЗбІ Кт 702 - реалізація товарно-матеріальних цінностей (на загальну суму 39 601 грн.); Дт 311 Кт 361 - отримано оплат; Дт 702 Кт 643 - визначено податок на додану вартість при отриманні доходу від реалізації (на загальну суму 6 600 грн.).

На підтвердження податкового обліку за податковими зобов`язаннями ТОВ «Покрівельні рішення», за податком на додану вартість, перевіряючими досліджені складені ТОВ «Покрівельні рішення» податкові накладні та проведено повноту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номери податкових накладних та дати їх складання зазначено у таблиці на сторінці 47 Акту. Також, перевіряючими не виявлено та не відображено в Акті перевірки невідповідність податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

Дослідивши подані позивачем документи до спірної перевірки та матеріалів справи, у суду відсутні підстави вважати останні такими, що не відповідають вимогам первинної документації, встановлених Законом №996 та такими, що не підтверджують реальність господарської операції за вказаними Договорами.

Так, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, висновки контролюючого органу мають базуватися за результатами проведеної перевірки безпосередньо на підставі дослідження наданих первинних документів, тим паче, що платником податку були пред`явлені необхідні первинні документи, які є підставою для належного формування складу податкового кредиту.

Судом встановлено, що у Акті перевірки контролюючим органом не вказано, які саме помилки чи недоліки у документах виявлено, які саме документи позивачем оформлено формально, неякісно тощо, яким чином такі недоліки/помилки можуть ставити під сумнів реальність господарських операцій, які саме факти неможливо встановити, дослідити на підставі наданих документів.

Отже, дослідивши первинні документи, подані позивачем до спірної перевірки з межах предмета та умов виконання договорів, укладених між позивачем та контрагентами, суд дійшов висновку, що вказаними документами розкриваються зміст та мета господарських операцій з придбання позивачем товарів та послуг у кожного з контрагентів, чим підтверджується їх реальний характер.

В свою чергу, відсутність реального господарських операцій та у документів, поданих позивачем, силу первинних, відповідачем обґрунтовано проведеним аналізом Єдиного реєстру судових рішень, внаслідок чого встановлено наявність кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача.

Так, згідно з відомостями Акта перевірки (с.15, а.с.145 т.1) аналізом Єдиного реєстру судових рішень контролюючим органом встановлено, що у слідчому управлінні фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000119 «...за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Іста-Союз», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 КК України.».

Зазначається, що «...службові особи ТОВ «Іста-Союз» в період квітня - листопада 2015 року, шляхом невідображення у податкових деклараціях сум грошових коштів, перерахованих на рахунки підприємства ухилилися від сплати податку на прибуток та податку на додану вартість...». Також, встановлюється, що ці грошові кошти надходили від ТОВ «Фалком Сервіс» та ТОВ «Асл Ком», які (кошти) ці підприємства отримували їх від ТОВ Терра-Буд Компані», а останнє, в свою чергу отримувало їх від ТОВ «ТРАНС БУД ОІЛ».

В той же час, фінансово-господарські відносини між ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ТРАНС БУД ОІЛ» відбулися у березні 2015 року, а можливе ухилення, зазначене в процитованому відповідачем, почалося із квітня 2015 року.

Крім того, суд зауважує, що у Акті перевірки відповідачем не ідентифіковано судове рішення (номер справи, номер провадження, дата складання), яке цитується останнім.

Зокрема, нереальність господарських операцій між ТОВ «МІКРОКОМ», ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ», ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМО», ТОВ «ВІПТРЕНД», ТОВ «Демстрой», ТОВ «Оверсворд», ПП «ВКФ Фортуна-2», ПП «Оліван» та ТОВ «Покрівельні рішення» відповідачем обґрунтовується на підставі відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому міститься інформація щодо кримінальних проваджень №0000028 та №0004277, відкритих за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України.

Так, Вищим адміністративним судом України, у справі № К/800/61969/13 (ухвала від 27.07.2015 року) зазначено, що відомості, отримані в ході оперативно-розшукових заходів чи досудового слідства, не є доказами при доведенні фактів допущення порушень вимог податкового законодавства платником податків до їх закріплення процесуальним шляхом, зокрема. Також, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку «...Щодо посилань відповідача на матеріали кримінального провадження <…>, відкритого за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, щодо невстановленої групи осіб, яка створила документальне оформлення купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу постачання за участю ряду підприємств, слід зазначити, що результати оперативно- розшукових заходів в рамках кримінальної справи є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак, отримана у ході досудового слідства про кримінальній справі інформація, на яку посилається податковий орган, на обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних правочинів, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.».

З огляду на викладене, інформація, наведена ГУ ДФС у м. Києві, на обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних правочинів (ТОВ «МІКРОКОМ», ТОВ «А.С.Е. - ІНФОРМ», ТОВ «АЛЬФА СИСТЕМО», ТОВ «ВІПТРЕНД», ТОВ «Демстрой», ТОВ «Оверсворд», ПП «ВКФ Фортуна-2», ПП «Оліван»), не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в Акті перевірки.

Зокрема, процесуальні документи, витяги з яких процитовано відповідачем у Акті перевірки також ГУ ДФС у м. Києві також не ідентифіковано.

Крім того, з Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що згідно із змісту ухвал Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року та від 27.04.2015 року у справі №758/445/15-к, матеріали кримінального провадження за № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, внесені до ЄРДР не 15.05.2015 pоку, а 23 березня 2015 року.

При цьому, зі змісту цих ухвал вбачається, що перелік підприємств, охоплених слідчими діями, взагалі відрізняється та повністю не співпадає із переліком підприємств, зазначених ГУ ДФС у м. Києві в Акті перевірки.

Вказані обставини ставлять під сумнів інформацію ГУ ДФС у м. Києві, наведену в Акті перевірки, стосовно кримінального провадження № 0000028 від 15.05.2015, зокрема, оскільки дата внесення номеру провадження до ЄРДР, мотивувальна частина, перелік фізичних і юридичних осіб, а також помилки, допущені при опису кримінального провадження № 0000028, повністю ідентичні зазначеним у кримінальному провадженні № 0004277.

Крім того, в Акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві дійшов висновку про недобросовісність ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН» на підставі інформації про наявне неідентифіковане кримінальне провадження без зазначення ознак кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кримінальним кодексом України.

При цьому, з Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що із змісту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2015 року по справі № 757/16415/15-к, висновується, що Головним слідчим управлінням МВС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 28.07.2015 року в ЄРДР за фактами фіктивного підприємництва та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 205 та частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України. Постановляючи ухвалу судом встановлено, що із наданих слідчим документів вбачається, що ТОВ «Едвайсторг», ТОВ «ТД «Альтапрод», ТОВ «Торгівельна компанія «Лакрес», ТОВ «Промсхід», ТОВ «ТК «НИКСА», ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН» є діючими товариствами без ознак фіктивності та не мають відношення до суб`єктів господарювання, відносно яких здійснюється досудове розслідування, у рамках якого накладено арешт на грошові кошти. Наслідком встановленого стало скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.03.2015 року за фактом створення та придбання на території м. Києва ряду підприємств з ознаками фіктивності та легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 205, частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України.

Враховуючи той факт, що господарські відносини між ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ІТАЛ-ФЕШН» відбувалися у 2011-2012 роках, в той час, як претензії ГУ ДФС у м. Києві висунуті лише щодо операції по заліку зустрічних однорідних вимог, яка (операція) відбулася 17.06.2015 pоку, викладене в Акті перевірки відповідача не є достовірним доказом нереальності досліджуваних у цій справі взаємовідносин між позивачем та його контрагентом.

В Акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві дійшов також висновку про недобросовісність ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ» на підставі інформації про наявне кримінальне провадження № 0000072 від 08.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою, третьою статті 212 Кримінального кодексу України та частини п`ятої статті 191 Кримінального кодексу України.

Процитовані з неідентифікованого в Акті перевірки судового рішення з Єдиного реєстру судових рішень відомості кримінального провадження про «...ненадходження до державного бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму понад 10 млн. грн...» свідчать, що діяння відбулося щодо податку на доходи фізичних осіб, при цьому, така інформація не містить посилань на ухилення від сплати податку на додану вартість чи податку на прибуток, який є предметом дослідження в межах спірних правовідносин та спірної перевірки.

В свою чергу, кваліфікація кримінального правопорушення за статтею 212 КК України без додаткової кваліфікації за статтею 205 КК України, дозволяє аргументовано стверджувати, що підприємства за переліком, наведеним у кримінальному провадженні № 0000072 не є фіктивними, а відсутність у цьому переліку ТОВ «ДЕЙН ТРЕЙД» або ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ», дозволяє стверджувати про реальність господарських відносин ТОВ «Покрівельні рішення» із ТОВ «НКЦ «АВТО-СВІТ», в тому числі реальність руху товарів, грошових коштів, нарахуванням податкових зобов`язань та їх сплатою.

Зокрема, відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій між ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД» здійснено на підставі інформації з Єдиного реєстру судових рішень про наявне кримінальне провадження №0001956 від 28.07.2016 pоку, за якою (інформацією) ряд підприємств: ТОВ «ФАЕТОН-БУД ЛТД», ТОВ «Еліт Глобал Плюс», ТОВ «Іст Лайн Груп», ТОВ «Альфасервісбуд», ТОВ «Індиго Медіа», ТОВ «Гранд Левел», ТОВ «Селект Техноледжи», ТОВ «Адвентура Траст», ТОВ «Адванс Менеджмент» віднесено до підприємств із ознаками фіктивності.

В той же час, з Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, Печерським районним судом м. Києва в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001956 від 28.07.2016 p., постановлені ухвали, якими визнано: неналежне обґрунтування та відсутність доказів причетності ТОВ «Еліт Глобал Плюс» до протизаконної діяльності (ухвала від 25.10.2016 p року у справі №757/48882/16-к); здійснення ТОВ «Іст Лайн Груп» господарської діяльності за відсутності ознак фіктивності чи транзитності, що виключає участь товариства в «конвертаційному» центрі та хибній позиції органу досудового розслідування (ухвала від 08.11.2016 pоку у справі №757/48880/16-к); необґрунтоване накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Альфасервісбуд» та ТОВ «Адванс Менеджмент», оскільки кошти є обіговими і не набувалися злочинним шляхом (ухвала суду від 21.12.2016 pоку №757/55156/16-к); відсутність у діях засновників та службових осіб ТОВ «Гранд Левел», ТОВ «Селект Техноледжи», ТОВ «Адвентура Траст» та ТОВ «Індиго Медіа» складу злочину (ухвали суду від 14.08.2017 року у справі №757/44198/17-к та від 28.08.2017 pоку у справі №757/44193/17-к).

Таким чином, результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінального провадження є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак, отримана у ході досудового слідства про кримінальній справі інформація, на яку посилається податковий орган на обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних правочинів, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в Акті перевірки.

Недобросовісність ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» та ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» встановлено ГУ ДФС у м. Києві в Акті перевірки та в Запереченнях через неправомірне формування податкового кредиту із ПДВ третьою особою - ПП «Виробничо- комерційна компанія «Альонка» під час придбання добрив.

Зокрема, припущення про незаконність господарських операцій між ТОВ «Покрівельні рішення» та ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» і ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» робиться на підставі інформації про наявне кримінальне провадження № 0000003 від 05.01.2017 pоку, відповідно до якого ПП «Виробничо-комерційна компанія «Альонка» неправомірно сформовано податковий кредит з ПДВ в результаті чого ухилилося від сплати податку на додану вартість, а «...ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП» і ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» є постачальниками схемного «імпортного» податкового кредиту...».

Разом з тим, «імпортний» податковий кредит, відповідно до абзацу шостого (ґ) пункту 198.1 статті 198 ПК України, можливий лише у випадку ввезення товарів на митну територію України (імпорту) та лише після сплати сум податку на додану вартість. При цьому, відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями.

В той же час, зазначені операції з відомостей кримінального провадження, на які посилається відповідачем у Акті перевірки, не мають відношення до позивача та предмета спірної перевірки.

Крім того, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин (постанова Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №804/2551/13-а).

Зокрема, відповідачем не доведено, що треті особи, із якими взаємодіяли контрагенти позивача, перебували у ланцюгу постачання по операціях, досліджуваних в межах спірної перевірки позивача.

Крім вищезазначеного, суд звертає увагу на наступне.

В ухвалі від 26.03.2018 року у справі № 826/19939/16 (провадження № 11-279апп18) Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що суд має надавати правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи щодо дефекту податкового повідомлення-рішення та наявності вироку суду в кожній конкретній справі.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодного вироку за результатами кримінальних проваджень, на які посилається відповідач у Акті перевірки.

З огляду на встановлене, у суду відсутні підстави вважати доведеним висновками Акта перевірки нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «БРОМ ФОРС», ТОВ «МАКАО СОЮЗ», ТОВ «ПАНОРАМА-СКАЙ» з викладених відповідачем підстав.

Крім того, суд зауважує, що факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Крім того, з витягів неідентифікованих у Акті перевірки судових рішень, процитованих ГУ ДФС у м. Києві встановлено відсутність зазначення про досліджувані в межах спірної перевірки господарські відносини між позивачем та контрагентами.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі №822/551/18, від 08.08.2018 року у справі №820/4428/17 від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17.

Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04.06.2020 року у справі № 340/422/19, від 10.07.2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13.08.2020 року у справі № 520/4829/19, від 27.08.2020 року у справі № 820/1379/16, від 17.09.2020 року у справі № 826/16705/17, від 20.10.2020 року у справі № 806/705/15 тощо).

Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Тому, невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а.

Зокрема, в ухвалі від 23.06.2021 року у справі № 160/3364/19, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ураховуючи аналіз кримінальної складової усіченого складу злочину, передбаченого статтею 205 КК України, злочин фіктивного підприємництва вважається закінченим у момент реєстрації/перереєстрації юридичної особи, що не має нічого спільного з господарською діяльністю такої юридичної особи, зокрема підписанням первинних документів і сплатою податків.

Отже, посилання відповідача на фігурування контрагентів позивача у кримінальних провадженнях, відкритих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України, як на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами, є безпідставними та не обґрунтованими.

Щодо посилання відповідача на протокол допиту свідка громадянина ОСОБА_1 , яким повідомлено про непричетність до господарської діяльності ТОВ «Пром Інвест ЛТД», отриманого листом Прокуратури міста Києва від 15.07.2016 року №17/1/1-402-16, суд зазначає наступне.

Згідно з частинам першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На переконання суду, посилання відповідача на наявність протоколів допитів не є достатнім доказом того, що позивачу було відомо про недобросовісність контрагента.

Крім того, відповідно до частини першої статті 23 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частиною другою цієї статті визначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд не приймає посилання відповідача на протокол допиту як достовірний доказ безтоварності господарської операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Пром Інвест ЛТД», оскільки доказів того, що зазначеному у Акті перевірки протоколу допиту надано оцінку судом в межах відповідного кримінального провадження, ГУ ДФС у м. Києві в межах розгляду справи №826/13145/17 не надано.

З вказаних підстав суд також не приймає як доказ посилання відповідача на облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва ТОВ «Транс-Буд-Ойл» від 05.01.2016 року №54/8/26-55-20-05, у зв`язку з проведеним допитом директора і засновника ОСОБА_2 , яким повідомлено про непричетність до реєстрації ведення фінансової діяльності на підприємстві.

Зокрема, судом не приймаються посилання відповідача у Акті перевірки (а.с. 110 т.1) на результати «відпрацювання» ТОВ «Тревіс Групп» і ТОВ «Петра Транс Груп», внаслідок яких відповідач дійшов висновку про те, що контрагенти позивача створені та діяла з метою прикриття «незаконної діяльності».

Так, згідно із змісту Акта перевірки:

«…В ході відпрацювання зазначених підприємств встановлено, що директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Тревіс Групп» с громадянин ОСОБА З, який працює в залізничному депо, мешкає у місті Харкові, скривається від співробітників правоохоронних органів та згідно пояснень племінника не займається підприємницькою діяльністю та непричетний до діяльності будь - яких підприємств....»

В ході відпрацювання зазначених підприємств встановлено, що директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Петра Транс груп» ОСОБА_2» є громадянка ОСОБА З, яка мешкає у місті Харкові, скривається від співробітників правоохоронних органів та згідно пояснень сусіда ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, не займається підприємницькою діяльністю та непричетна до діяльності будь - яких Підприємств ...»…».

Зазначені в Акті відомості не відповідають ознакам належного, допустимого та достовірного доказу, передбачених статтями 73-75 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки є припущеннями третіх осіб стосовно знеособлених осіб. Крім того, у Акті відсутні відомості в якій спосіб така інформація здобута податковим органом та яким чином остання має відношення до спірної перевірки позивача.

Щодо тверджень відповідача про нереальність господарських операцій зв`язку із відсутністю у контрагентів позивача відповідних трудових ресурсів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 30.01.2018 року у справі № 2а- 15124/11/2670 (К/9901/612/18), від 06.02.2018 року у справі №816/166/15-а: «…відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.».

Відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 802/1155/17-а).

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 року у справі № 826/4565/14, одне лише порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування валових витрат чи податкового кредиту, якщо в судовому процесі не встановлено факту обізнаності чи-то сприяння покупцем постачальнику в ухиленні від оподаткування (факту участі у незаконній податковій мінімізації). За відсутності встановлення такого факту платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за неправомірну діяльність його контрагентів.

Зокрема, із змісту Акту перевірки встановлено, що висновок про неможливість підтвердження операцій сформовано на підставі даних ІС «Податковий блок».

Необхідно зазначити, що процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 811/2154/13-а зазначено, що будь - яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Податковий орган як орган державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стосовно права платника на податковий кредит це означає, що податковий орган може посилатись на неправомірність включення платником податків суми ПДВ до складу податкового кредиту лише у випадках, визначених законом, і лише з посиланням на норми Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи безпідставність викладених у Акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення від 10.10.2017 року №251 на суму 8 158, 64 грн. та від 10.10.2017 року №525 на суму 1 600 грн., яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 9758, 64 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України Головне управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення».

Керуючись статтями 6, 9, 52, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2017 року № .

3. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2017 року № .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) суму судового збору у розмірі 9 758, 64 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім грн. 64 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (, адреса: 01021, м. Київ, вул. Кловський звіз, 13).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (, адреса: 01021, м. Київ, вул. Кловський звіз, 13);

Відповідач: відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне судове рішення складено 16.08.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна