Справа № 640/31799/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Київ №640/31799/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДА-ЖИТЛОСЕРВІС»
до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Держпродспожислужби в м. Києві від 29.10.2020 №51.

Ухвалою від 07.12.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не є суб`єктом на ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та не є регулятором у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 №220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», а є лише експлуатуючою організацією житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Мешканці указаного будинку, а отже й гр. ОСОБА_1 , яка звернулася зі скаргою до органів Держпродспоживслужби на позивача, не мають статусу споживачів відповідно до норм Закону України «Про ринок електричної енергії», споживачем електричної енергії є ТОВ «Будеволюція», яка залишки електроенергії передає мешканцям в рахунок її компенсації (відшкодування) за ціною 1,68 грн. за 1 кВт/год. Для зручності мешканців, тимчасово, до укладення власниками квартир згаданого будинку індивідуальних договорів з постачальниками електроенергії позивач уклав договір із забудовником вищевказаного будинку ТОВ «Будеволюція», за яким останнє доручило позивачу здійснювати всі необхідні дії щодо отримання від мешканців квартир грошових коштів як компенсацію вартості спожитої ними електричної енергії, підписувати відповідні договори з ними та інш. Будинкові розподільні мережі з електричної енергії не знаходяться на балансі (у власності) позивача. До укладення прямих договорів споживачів з постачальником електричної енергії вони сплачують за електроенергію за тарифом в розмірі 1,68 кВт за 1 кВт/год. (з ПДВ) відповідно до пункту 1.5 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220. Тобто, мешканці/власники квартир сплачують на рахунок позивача компенсацію (відшкодування) вартості спожитої ними електричної енергії, які позивач у подальшому перераховує на рахунок ТОВ «Будеволюція».

У відзиві відповідач заперечував щодо задоволення позову, стверджуючи про правомірність оскаржуваного рішення. Зокрема, зауважив, що відповідно до змісту статуту ТОВ «Аркада-Житлосервіс» позиціонує себе як учасник ринку електроенергії, а саме, як постачальник та оператор системи розподілу електроенергії, хоча до категорії таких суб`єктів не належить. Згідно з договором, укладеним з ТОВ «Будеволюція» - забудовником житлового комплексу «Патріотика» в Дарницькому районі м. Києва позивач придбаває в останнього електричну енергію для забезпечення нею мешканців цього житлового комплексу, до складу якого входить житловий будинок : АДРЕСА_1. Відтак, фактично позивач узяв на себе зобов`язання з надання такої комунальної послуги мешканцям згаданого будинку як універсальна послуга з постачання електричної енергії. Виконавцем універсальної послуги з постачання електроенергії в місті Києві є ТОВ «Київські енергетичні системи», однак позивач разом з ТОВ «Будеволюція» не виконали Технічні умови на приєднання до електричних мереж єдиного виконавця універсальної послуги з постачання електроенергії в місті Києві, чим унеможливили отримання даної послуги побутовими споживачами за тарифами для побутових споживачів, встановленими Національним регулятором. При цьому застосування позивачем для розрахунків із мешканцями вищевказаного житлового будинку за спожиту електроенергію тарифу, визначеного пунктом 1.5 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220, є необґрунтованим, оскільки ця норма стосується населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків, тоді як співвласники будинку АДРЕСА_1 не об`єдналися шляхом створення юридичної особи - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Відтак, для розрахунків із ними підлягав застосування пункт 1.1 згаданих вище Тарифів.

Заперечуючи аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, позивач надав відповідь на відзив, в якому наполягав на тому, що не надає універсальної послуги з постачання електричної енергії, а лише отримує від мешканців вищевказаного будинку компенсацію за спожиту ними електроенергію, яку (компенсацію) перераховує на рахунок ТОВ «Будеволюція».

Відповідач надав суду заперечення на відповідь позивача на відзив, в якому деталізував свої доводи щодо правомірності оскаржуваного рішення, викладені у відзиві.

Ознайомившись із матеріалами справи суд встановив, що у період з 02.06.2020 по 16.06.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві проведено позапланову перевірку позивача на предмет дотримання вимог порядку застосування тарифів за послуги з постачання та розподілу електричної енергії з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 від 21.04.2020, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме стосовно правомірності застосування названим товариством тарифу за послуги з постачання та розподілу електричної енергії (1,68 грн. за кВт без виділення перших 100 кВт по 0,9 грн. за кВт).

Перевірку проведено на підставі направлення від 29.05.2020 №1864, виданого відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 29.05.2020 №2603 та доручення Держпродспоживслужби від 21.04.2020 №16.2-6/2/6331, яким погоджено проведення цієї перевірки.

За результатами указаної перевірки посадовими особами відповідача складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 15.06.2020 №2603-10 (далі також - акт перевірки), в якому зафіксовані виявлені порушення. Так, зокрема, в розділі «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» зазначено, що на обслуговуванні ТОВ «Аркада-Житлосервіс» знаходиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане товариство уклало договір на відшкодування збитків третьої особи ТОВ «Будеволюція» (забудовник) за споживання електричної енергії мешканцями житлових будинків (побутовими споживачами), який є договором придбання електричної енергії так як збір коштів за використану електричну енергію побутовим споживачам проводиться на розрахунковий рахунок суб`єкта господарювання у подальшому кошти перераховуються на рахунок ТОВ «Будеволюція» із оформленням відповідного акта. Ліцензій на право провадження діяльності, пов`язаної із продажем електричної енергії чи надання універсальної послуги з постачання електричної енергії, а також договорів із побутовими споживачами під час проведення перевірки не надано. Фактично суб`єкт господарювання взяв на себе зобов`язання з надання такої комунальної послуги як універсальна послуга з постачання електричної енергії (проводить придбання електричної енергії, обслуговує електричні мережі як усередині будинку, так і зовні його, веде облік використаної електричної енергії кожним побутовим споживачем окремо, виставляє рахунки та проводить збір коштів за послугу). Тарифи на універсальну послугу з постачання електричної енергії підлягають державному регулюванню. ТОВ «Аркада-Житлосервіс» здійснювало нарахування за послугу з постачання електричної енергії за тарифом 1,68 грн. (з ПДВ), починаючи з 1-го кВТ, замість 0,90 грн. (з ПДВ) до 100 КВт, різниця становить 0,78 грн. за кВт, що є порушенням пункту 1.1 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220. Відтак, назване товариство здійснило надлишкове нарахування за послугу з постачання електричної енергії, застосувавши завищений тариф, що є порушенням вимог пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2015 №220 та частини першої статті 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення». Всього з 01.03.2019 по 30.04.2020 квартирою АДРЕСА_3 спожито електричної енергії 1 319,28 кВт обсягом до 100 кВт на місяць, сума надлишкового нарахування за послугу з електропостачання становить 1029,04 грн. Зазначена обставина також підтверджується довідкою ТОВ «Аркада-Житлосервіс» від 08.06.2020 №152, наданою у відповідь на запит відповідача, в якій наведена детальна розшифровка нарахувань компенсації за спожиту електроенергію гр. ОСОБА_1 та рахунками на сплату житлово-комунальних послуг з лютого 2019 року по квітень 2020 року.

Уповноважена особа позивача від підписання та отримання примірника акта відмовилася, тому його надіслано на адресу позивача поштою, що ним не заперечувалося.

Заперечення позивача щодо акту перевірки від 01.07.2020 №173/1 відповідач до уваги не взяв та на підставі указаного акту прийняв рішення від 29.10.2020 №51 про застосування до ТОВ «Аркада-Житлосервіс» адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, яким відповідно до пункту 6 частини першої статті 18 та пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення» застосував до нього штраф у розмірі 100% необґрунтовано одержаної виручки, а саме 1 029,04 грн.

Оцінюючи правомірність такого рішення суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України (всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон №877-V).

Так, за визначенням статті 1 цього Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з абзацом 5 частини першої статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 №209 (далі також - Положення №209), Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.

Згідно з підпунктом 11 пункту 4 Положення №209 Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

- здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення» (далі також - Закон №5007-VI).

Так, за правилами статті 17 Закону №5007-VI основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Положеннями статті 18 Закону № 5007-VI встановлено, що уповноважені органи мають право:

1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:

- достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування; державних регульованих цін;

- бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;

5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Статтею 11 Закону №877-V встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

- допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

- виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

- одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує повноваження відповідача щодо проведення його позапланової перевірки, зокрема щодо наявності підстав для її призначення та дотримання визначеної законодавством процедури проведення, тому суд не надає правову оцінку цим обставинам.

Доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення зводяться до того, що це рішення є неправильним по суті, оскільки ґрунтується на невірних висновках відповідача про вчинення позивачем порушення у зв`язку з невірно застосованим тарифом при розрахунках із споживачами за спожиту електроенергію.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі також - Закон №2019-VIII).

Відповідно до пункту 96 частини першої статті 1 указаного Закону учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статуту у редакції від 2019 року ТОВ «Аркада-Житлосервіс» створене з метою об`єднання матеріальних, фінансових та інших ресурсів учасників для здійснення товариством господарської діяльності відповідно до законодавства України і отримання прибутку; для вирішення статутних завдань предметом діяльності товариства в Україні та за її межами визначаються, зокрема, але не обмежуючись: надання житлово-комунальних послуг; виробництво, передача, розподілення, продаж та постачання електроенергії; послуги з розподілення та постачання електроенергії, газу, пари та гарячої води.

Відповідно до останнього абзацу пункту 3.3 статуту ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до початку роботи в тих видах діяльності, які підлягають ліцензуванню, товариство зобов`язане одержати спеціальний дозвіл (ліцензію), у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Хоча, як слідує з позовної заяви, позивач стверджує, що не є учасником ринку електроенергії, проте, зі змісту його статуту вбачається, що він позиціонує себе як учасник ринку електроенергії, зокрема, як постачальник та оператор системи розподілу електроенергії.

Відповідно до пункту 68 частини першої статті 1 Закону №2019-VIII постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.

Пунктом 78 частини першої статті 1 Закону №2019-VIII визначено, що розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі також - Закон №2189-VIII) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відтак, послуги з постачання та розподілу електричної енергії належать до житлово-комунальних послуг, які відповідно до вищевказаної правової норми визначаються як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщення, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною першою статті 10 Закону№2189-VIII визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (частина перша статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів (абзац 2 частини другої статті 14 Закону №2189-VIII).

На житлово-комунальні послуги державне регулювання цін запроваджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)».

Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.09.2014 №715 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до покладених на неї завдань установлює ціни (тарифи) на електричну енергію, тарифи на її передачу і постачання

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 26.02.2015 №220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» затверджено Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, відповідно до пункту 1.1 яких електроенергія, що відпускається населенню: за обсяг, спожитий до 100 кВт год електроенергії на місяць (включно) становить 90 коп. (з ПДВ) за 1 кВт год; за обсяг, спожитий понад 100 кВт год електроенергії на місяць становить 168 коп. (з ПДВ) за 1 кВт год.

Згідно з доводами позивача вказана вище тарифікація не регулює відносини між ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та власниками квартир, нежитлових приміщень в будинках, які перебувають у нього на обслуговуванні, так як власники нежитлових приміщень проводять компенсацію (відшкодування) електричної енергії ТОВ «Будеволюція» через ТОВ «Аркада-Житлосервіс» відповідно до цивільного законодавства України та покладених на нього зобов`язань за договором від 30.04.2019 №39-05/19 та довіреності від 30.04.2019. Зокрема, товариство «отримує від власників квартир, нежитлових приміщень «компенсацію (відшкодування) електричної енергії» до укладення власниками квартир, власниками нежитлових приміщень - прямих договорів з постачальниками електричної енергії, у сумі 1,68 грн. за 1 кВт, з ПДВ, та проводить перерахунок цих коштів - «компенсацію (відшкодування) електроенергії» на рахунок ТОВ «Будеволюція» у повному обсязі.

Однак, таке твердження позивача спростовуються доводами відповідача про те, що відповідно до законодавства, ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб, встановлюються виключно НКРЕКП, законом не передбачено збільшення цін (тарифів) суб`єктами господарювання населенню для «компенсації (відшкодування) електричної енергії». До того ж ТОВ «Аркада-Житлосервіс» не укладало відповідного договору зі споживачем ОСОБА_1 щодо компенсації нею вартості спожитої електричної енергії з електропостачання за тарифами організацій - постачальників комунальних послуг, тобто третьої особи ТОВ «Будеволюція».

Відповідно до довіреності від 30.04.2019 ТОВ «Будеволюція» уповноважує ТОВ «Аркада-Житлосервіс» для виконання представницьких функцій, у зв`язку з чим надало такі права:

- вести абонентський облік з електричної енергії в будинках житлового комплексу «Патріотика» у Дарницькому районі м. Києва (будівельна назва об`єкта: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Борисі Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва);

- отримувати від власників квартир (житлових приміщень) у будинках житлового комплексу «Патріотика» у Дарницькому районі м. Києва (будівельна назва об`єкта: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва) грошові кошти у вигляді компенсації (відшкодування) за електричну енергію у сумі 1,68 грн. за 1 кВт/год з ПДВ (пункт 1.5 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220), до укладення прямих договорів споживачами з постачальником електричної енергії.

Суд критично сприймає доводи позивача про обґрунтоване застосування ним при цьому тарифу, визначеного пунктом 1.5. Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220, оскільки даний пункт визначає наступну категорію споживачів - «населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків», що обґрунтовується тим, що у ході судового розгляду справи судом не здобуто доказів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - мешканців будинку АДРЕСА_1 шляхом створення юридичної особи - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Наведене виключає застосування позивачем пункту 1.5. Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220, для розрахунку за спожиту електроенергію, зокрема з гр. ОСОБА_1 , яка проживає у вищевказаному будинку.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, - є предметом регулювання Закону №2189-VIII.

Відтак, послуги з постачання та розподілу електричної енергії належать до житлово- комунальних послуг, які відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 вищевказаного Закону визначаються як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг.

Частиною першою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З позовної заяви вбачається, що позивач визнає обставини щодо забезпечення мешканців будинку АДРЕСА_1 , зокрема й гр. ОСОБА_1 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2 цього будинку, комунальних послуг, веде абонентський облік з електричної енергії у будинках житлового комплексу «Патріотка» у Дарницькому районі м. Києва, до якого входить указаний будинок, здійснює збір коштів за використану електричну енергію побутовими споживачами (підтверджується рахунками на сплату житлово-комунальних послуг), які у подальшому перераховуються на рахунок ТОВ «Будеволюція», що по суті свідчить про наявність договірних відносин щодо придбання електричної енергії. При цьому ліцензій на право провадження діяльності, пов`язаної із продажу електричної енергії чи надання універсальної послуги з постачання електричної енергії, а також договорів із побутовими споживачами при проведенні перевірки посадовим особам відповідача, а в подальшому під час судового розгляду даної справи суду позивачем не надано.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що фактично ТОВ «Аркада-Житлосервіс» перебрало на себе зобов`язання з надання такої комунальної послуги, як універсальна послуга з постачання електричної енергії (проводить придбання електричної енергії, обслуговує електричні мережі, як у середині будинку, так і ззовні його, веде облік використаної електричної енергії кожним побутовим споживачем окремо, виставляє рахунки та проводить збір коштів за послугу).

Згідно з пунктом 93 частини першої статті 1 Закону №2019-VІII універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Відповідно до пункту 67 частини першої статті 1 Закону №2019-VIII постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальні послуги.

При цьому позивачем не спростовано доводи відповідача про невиконання ТОВ «Аркада-Житлосервіс» разом із третьою особою ТОВ «Будеволюція» вимог Технічних умов на приєднання до електричних мереж єдиного виконавця універсальної послуги з постачання електричної енергії в місті Києві, чим унеможливили отримання даної послуги побутовими споживачами житлового будинку АДРЕСА_1 за тарифами для побутових споживачів, встановленими Національним регулятором.

Відповідно до пункту 62 частини першої статті 1 Закону №2019-VIII побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Можливість визнання суб`єкта господарювання юридичною особою, яка за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ)), яка від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою має право укладати колективний договір, спростовується абзацом 2 частини другої статті 14 Закону №2189-VIIІ, а також тим фактом, що у житлових будинках, що обслуговуються суб`єктом господарювання не створено жодного Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №2189-VIIІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 191 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Тарифи на універсальну послугу з постачання електричної енергії підлягають державному регулюванню (пункт 4 частини першої статті 7 Закону №2019-VIII).

Як уже зазначалося, НКРЕКП встановлює ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб, у тому числі диференційовані за обсягами спожитої електричної енергії та/або за групами споживачів, відтак, зокрема, споживач гр. ОСОБА_1 , яка звернулася зі скаргою до органів Держпродспоживслужби, мала отримувати електричну енергію відповідно пункту 1.1 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню (у тому числі яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами), з 01 березня 2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 №220, тоді як позивачем безпідставно застосовувався пункт 1.5 указаних Тарифів.

Суд критично сприймає доводи позивача про те, що мешканці житлового будинку по АДРЕСА_1 , а отже й гр. ОСОБА_1 , яка звернулася зі скаргою до органів Держпродспоживслужби на позивача, не мають статусу споживачів відповідно до норм Закону України «Про ринок електричної енергії», а споживачем є ТОВ «Будеволюція», яка залишки електроенергії передає мешканцям в рахунок її компенсації (відшкодування) за ціною 1,68 грн. за 1 кВт/год. Наведене обґрунтовується таким.

Відповідно до пункту 62 частини першої статті 1 Закону №2019-VIII побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 8 Закону №2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством.

Частиною п`ятою статті 20 Закону №2189-VIII встановлено, що послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, суд звертає увагу, що в сформованих ТОВ «Аркада-Житлосервіс» рахунках на сплату гр. ОСОБА_1 житлово-комунальних послуг з лютого 2020 року по квітень 2020 року, зазначено нарахування за комунальну послугу «Електроенергія», зокрема, показники лічильника, об`єм, тариф, до сплати, а не «Компенсація (відшкодування) електроенергії».

Такий розрахунок сформовано відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312:

- пунктом 4.13 яких передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

- пунктом 9.1.8, яких визначено, що інформація, яка надається споживачу в платіжному документі, повинна бути викладена у доступній для сприйняття та легкій для розуміння формі (за необхідності з додатковими роз`ясненнями, якщо така інформація надається вперше). Дані повинні відображатися з високим рівнем інформативної якості (наприклад, з використанням графічного представлення інформації, з візуально проставленими акцентами на більш важливій та/або цікавій інформації тощо).

Отже, в розумінні Закону №2019-VIII гр. ОСОБА_1 є побутовим споживачем.

Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано встановив надлишкове нарахування позивачем гр. ОСОБА_1 коштів в розмірі 1 029,04 грн. за послугу з постачання електричної енергії, застосувавши завищений тариф, що є порушенням вимог пункту 1.1 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню з 01.03.2017, затверджених постановою НКРЕКП від 25.02.2015 №220. Тому оскаржуваним рішенням Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві правомірно притягнуло позивача до адміністративно-господарської відповідальності відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», застосувавши до нього штраф у розмірі 100% необґрунтованої виручки, а саме в розмірі 1 029,04 грн.

Указаною правовою нормою, зокрема, передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати позивачу відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко