Справа № 9901/313/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2021 року

Київ

справа №9901/313/20

адміністративне провадження № П/9901/313/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М., Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,

представника відповідача - Мовіле О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України, у якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду її звернення від 22 жовтня 2019 року та нерозглянутого листа-претензії від 14 травня 2020 року, незабезпечення гарантованих Конституцією України прав на відшкодування завданої шкоди за рахунок держави, відновлення порушених прав;

- зобов`язати відповідача вчинити дії з відшкодування за рахунок держави 113 316 грн завданої позивачці шкоди протиправними діями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень та їх посадових осіб при виконанні ними делегованих повноважень та 150 000 грн моральної шкоди.

2. Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2019 року позивачка звернулася до відповідача як гаранта додержання Конституції України, прав і свобод людини та громадянина зі зверненням, проте ані відповіді, ані забезпечення контролю за дотриманням гарантій чинного законодавства не дочекалася. 14 травня 2020 року вона направила до відповідача лист-претензію з пропозицією вчинити дії в порядку досудового врегулювання щодо відновлення її порушених прав, а також відшкодувати за рахунок держави спричинені їй матеріальні збитки, про які зазначено в її зверненні. Проте відповідач не прийняв відповідного рішення про відшкодування завданої шкоди та не надав відповіді на лист-претензію в порядку досудового врегулювання. Отже, на думку позивачки, відповідач не виконав вимог статті 19 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян», а саме: не забезпечив поновлення порушених прав, оскільки реально прийнятих у зв`язку із заявою чи скаргою рішень немає; не повідомив про результати перевірки заяви та суть прийнятого рішення; не вжив заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, оскільки їх було завдано в результаті порушення прав та законних інтересів; не вирішив питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення; безпідставно передав розгляд звернення іншим органам, які за делегованими їм повноваженнями мали забезпечувати дотримання чинного законодавства. На переконання ОСОБА_1 , саме через невиконання суб`єктами владних повноважень та їх посадовими особами делегованих повноважень і функцій, створенням і призначенням на посади яких опікується Президент України, позивачці завдано чималих збитків і клопоту, обрахованих у сумі 113 316 грн. Президент не сприяв створенню відповідних механізмів контролю та забезпечення відповідних прав, не створив умови нетерпимого ставлення до будь-яких випадків їх порушення. Крім того, позивачка зазначила, що, керуючись принципами розумності та справедливості, сталою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яким застосовується відшкодування справедливої сатисфакції за порушення гарантованих прав, розмір спричиненої їй моральної шкоди оцінює в 150 000 грн і вважає це компенсацією за перенесені нею душевні страждання впродовж тривалого часу.

3. У позовній заяві позивачка просить суд розгляд справи проводити без її участі, у судове засідання не з`явилася.

IІ. Позиція відповідача щодо позовної заяви

4. Представником Офісу Президента України подано відзив на позовну заяву з проханням відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

5. Відзив мотивовано тим, що розгляд і вирішення питань, порушених позивачкою у її зверненнях, не належить до повноважень Президента України, які вичерпно визначені Конституцією України. Відповідно не наділені такими повноваженнями і допоміжні органи, утворені Главою держави для забезпечення здійснення своїх повноважень (у тому числі й Офіс Президента України), та їх посадові особи. Враховуючи зазначене, Офісом Президента України звернення ОСОБА_1 від 04 березня 2020 року № ПА-10342560 скеровано на розгляд до Міністерства юстиції України, а лист-претензію від 14 травня 2020 року за № ПА-10647953 направлено на розгляд до Чернігівської обласної державної адміністрації. Аргументи позивачки щодо обов`язку Президента України як гаранта додержання прав і свобод людини і громадянина поновити її порушені права та відшкодувати збитки імовірно ґрунтуються на помилковому тлумаченні змісту цієї ролі Президента України, яка не означає поширення його компетенції на будь-які правовідносини, що виникають у державі.

6. Представником відповідача 28.07.21 були надіслані до суду пояснення, в яких він зазначав про те, що при взаємодії із Центром з питань організації розгляду звернень громадян, які надходять за допомогою засобів телефонного зв`язку та з використанням Інтернету, Офіс Президента України керується виключно положеннями Порядку взаємодії Офісу Президента України, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України та державної установи «Урядовий контактний центр» із забезпечення належного реагування на звернення, які надходять за допомогою засобів телефонного зв`язку та з використанням Інтернету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2019 року №976.

7. У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. Рух справи

8. За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву 28 вересня 2020 року передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючий суддя), Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М., Уханенка С.А., Шевцової Н.В.

9. Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

10. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року визнано неповажними причини пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом та позовну заяву повернуто позивачці з усіма доданими до неї документами.

11. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Президента України щодо нерозгляду листа-претензії від 14 травня 2020 року, незабезпечення гарантованих Конституцією України прав на відшкодування завданої шкоди за рахунок держави, відновлення порушених прав, а також зобов`язання Президента України вчинити дії з відшкодування за рахунок держави 113 316 грн завданої шкоди протиправними діями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень та їх посадових осіб при виконанні ними делегованих повноважень та 150 000 грн моральної шкоди, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду; в іншій частині ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року залишено без змін.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського В.О. про визнання протиправними дій Президента України щодо нерозгляду листа-претензії від 14 травня 2020 року, незабезпечення гарантованих Конституцією України прав на відшкодування завданої шкоди за рахунок держави, відновлення порушених прав, а також зобов`язання Президента України вчинити дії з відшкодування за рахунок держави 113 316 грн завданої шкоди протиправними діями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень та їх посадових осіб при виконанні ними делегованих повноважень та 150 000 грн моральної шкоди, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 13 травня 2021 року об 11:30.

IV. Фактичні обставини справи, установлені Судом

13. ОСОБА_1 22 жовтня 2019 року надіслала звернення у електронному вигляді до Президента України як гаранта додержання Конституції України, прав і свобод людини та громадянина. У вказаному зверненні посилалась на невиконання рішень судів, просила Президента України, в порядку підпорядкованості, зобов`язати голову Чернігівської облдержадміністрації виконати вимоги законодавства щодо внесеного запису до її трудової книжки про нову дату звільнення - нарахування страхових внесків за період з 01.06.2005 по 23.11.2005 помісячно, їх перерахунок та подання відповідного звіту, а також відшкодувати їй нанесені збитки в повному обсязі з 2005 року. Також позивачка вказувала на те, що ПАТ «Чернігівгаз» припинили договір газопостачання односторонньо по АДРЕСА_1 та погрожують в односторонньому порядку припинити договір, тобто відключити газопостачання до її квартири по АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим вона просила відповідного реагування на невиконання Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, делегованих повноважень щодо захисту прав споживача, сплати за фактично спожиті послуги, незаконне відключення з грубими порушеннями законодавчих норм, визначення винних в цьому та притягнення їх до відповідальності, відшкодування понесених збитків, а також застерегти Кабмін від складання підзаконних актів, що порушують права людини.

14. 25 лютого 2020 року позивачка на ім`я Президента України надіслала запит щодо надання інформації про результати розгляду її звернення.

15. 28 лютого 2020 року Департаментом з питань звернень громадян Офісу Президента України на адресу ОСОБА_1 було направлено лист, в якому повідомлялося про затримку в роботі Департаменту з питань звернень громадян у зв`язку із необхідністю опрацювання звернень. За наведених обставин позивачці було запропоновано звернутися повторно до відповідача за наведеним у цій відповіді інтернет-посиланням.

16. 04 березня 2020 року ОСОБА_1 повторно направила звернення до відповідача.

17. Указане звернення зареєстровано у державній установі «Урядовий контактний центр» за № ПА-1034256 та у день реєстрації надіслано до Офісу Президента України.

18. У зв`язку з тим, що розгляд і вирішення питань, порушених позивачкою у зверненні від 04 березня 2020 року, не належить до повноважень Президента України, Офісом Президента України таке звернення скеровано на розгляд до Міністерства юстиції України. Крім цього, Офісом Президента України 04 березня 2020 року створено дублетне звернення за № ПА-10342560/Д1 та надіслано за належністю до Чернігівської обласної державної адміністрації.

19. Про результати розгляду заявницю повідомлено листом АТ «Чернігівгаз» від 13 квітня 2020 року № 14001.3-Лв- 5777-0420 та листом Міністерства юстиції України від 17 квітня 2020 року за № 3387/П-7315/20.4.2.

20. 14 травня 2020 року ОСОБА_1 надіслала електронне звернення до Президента України, яке зазначила як лист-претензію, та повідомляла про те, що вже зверталась до відповідача 22 жовтня 2019 року із зверненням, однак відповіді не отримала. Також із вказаним зверненням вона зверталась повторно 04 березня 2020 року, проте відповідачем його було спрямовано на розгляд Чернігівській обласній державній адміністрації та Міністерству юстиції України. Посилалась на те, що вимоги статті 19 Закону «Про звернення громадян» не виконані, а саме: не забезпечено поновлення порушених прав, реально прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень немає; не повідомили про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення; не вжиті заходи щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, що їх було завдано в результаті ущемлення прав чи законних інтересів, не вирішили питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення; безпідставно передано розгляд заяви (скарги) іншим органам.

21. Вказане звернення зареєстровано у державній установі «Урядовий контактний центр» за № ПА-10647953 та у день реєстрації надіслано до Офісу Президента України.

22. У зв`язку з тим, що розгляд і вирішення питань, порушених позивачкою у листі-претензії, не належить до повноважень Президента України, Офісом Президента України таке звернення скеровано на розгляд до Чернігівської обласної державної адміністрації. Крім цього, Офісом Президента України 15 травня 2020 року створено дублетне звернення за № ПА-10647953/Д1 та надіслано за належністю до Міністерства юстиції України.

23. Звернення від 15 травня 2020 року № ПА-10647953/Д1 Міністерством юстиції України надіслано до Чернігівської обласної державної адміністрації. Про результати розгляду зазначеного звернення заявницю поінформовано листом Чернігівської обласної державної адміністрації від 01 червня 2020 року.

24. Уважаючи, що відповідачем не надано відповідь на лист-претензію від 14 травня 2020 року стосовно неналежного розгляду її звернення від 4 березня 2020 року, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

25. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 102 Конституції України передбачено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Для забезпечення виконання Президентом України наданих йому повноважень, гарантування конституційного порядку та дотримання прав і свобод людини та громадянина створюються допоміжні органи і служби.

Згідно з пунктом 28 частини першої статті 106 Конституції України Президент України створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

26. Президент України Указом від 20 червня 2019 року № 417 створив Офіс Президента України, який діє на основі Положення про Офіс Президента України, затвердженого Указом Президента України від 25 червня 2019 року № 436 (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення встановлено, що Офіс Президента України є постійно діючим допоміжним органом, утвореним Президентом України відповідно до пункту 28 частини першої статті 106 Конституції України.

За правилами підпункту 22 пункту 4 Положення Офіс Президента України, відповідно до покладених на нього завдань, організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських об`єднань (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв`язання порушених у них проблем.

Відповідно до пункту 6 Положення Офіс Президента України у процесі виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з органами Верховної Ради України та її Апаратом, Кабінетом Міністрів України та його Секретаріатом, Апаратом Ради національної безпеки і оборони України, центральними та місцевими органами виконавчої влади, правоохоронними, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, науковими та іншими установами, організаціями, а також із відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій.

27. Питання практичної реалізації зазначеного права регулюється Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина перша статті 5 Закону № 393/96-ВР).

За змістом частини шостої статті 5 Закону № 393/96-ВР письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 13 Закону № 393/96-ВР).

Електронні звернення громадян в Офісі Президента України приймаються шляхом заповнення відповідної електронної форми. На сторінці «Звернення громадян» Офіційного інтернет-представництва Президента України розміщено інтернет-посилання на вказану форму, текст посилання: «Подати електронне звернення (для громадян)».

28. Викладене узгоджується з вимогами Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348, відповідно до якої електронне звернення приймається на визначену електронну адресу або шляхом заповнення електронної форми, яка розміщується на офіційному веб-сайті організації (абзац третій пункту 2 зазначеної Інструкції).

Стаття 19 Закону № 393/96-ВР. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

29. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2019 року № 976 затверджено Порядок взаємодії Офісу Президента України, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України та державної установи «Урядовий контактний центр» із забезпечення належного реагування на звернення, які надходять за допомогою засобів телефонного зв`язку та з використанням Інтернету (далі - Порядок № 976).

Пункт 2 Порядку № 976. Урядовий контактний центр приймає звернення, здійснює їх реєстрацію, попередній розгляд та передає органам (Офісу) відповідно до компетенції, проводить моніторинг розгляду звернень, надає заявникам необхідні роз`яснення, довідкову інформацію за допомогою засобів телекомунікації, а також відповіді на звернення з питань, що не потребують розгляду органами.

З цією метою в Урядовому контактному центрі створюється і діє Єдина електронна база даних звернень (далі - база звернень), до якої забезпечується доступ органів та Офісу.

Органам та Офісу надається індивідуальний код доступу до бази звернень у порядку, визначеному Урядовим контактним центром. За письмовим зверненням органу коди доступу до бази звернень можуть надаватися його територіальним органам, а також підприємствам, установам та організаціям, що належать до сфери управління відповідного центрального органу виконавчої влади.

Пункт 5 Порядку № 976. Зареєстроване Урядовим контактним центром звернення у той же день надходить в електронній формі органові (Офісу).

Пункт 6 Порядку № 976. Орган (Офіс) вносить до бази звернень інформацію про посадову особу, яка відповідає в органі (Офісі) за забезпечення розгляду звернень (прізвище, власне ім`я та по батькові, посада, контактний телефон і службова електронна адреса).

Пункт 9 Порядку № 976. У разі коли питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції органу (Офісу), інформація про це вноситься до бази звернень.

Урядовий контактний центр протягом одного робочого дня перевіряє інформацію та:

у разі її обґрунтованості вносить в базу звернень інформацію про нового виконавця звернення, якому відповідне звернення за фактом внесення надходить в електронній формі на виконання;

у разі її необґрунтованості повертає звернення органові (Офісу) із відповідним поясненням.

Пункт 10 Порядку № 976. Органи (Офіс) забезпечують об`єктивний і своєчасний розгляд звернень, перевіряють викладені в них факти, приймають у разі потреби відповідні рішення.

VІ. Позиція Верховного Суду

30. Вивчивши наведені в позовній заяві та відзиві на неї доводи, встановивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, Суд виходить з такого.

31. Аналіз приписів Закону № 393/96-ВР дає підстави для висновку про те, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

32. Водночас, якщо питання, порушене в одержаному зверненні, не входить до повноважень відповідного органу, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

33. Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

34. Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 9901/128/20 та від 03 березня 2021 року в праві № 9901/241/20.

35. Як убачається з матеріалів справи, у зверненні від 04 березня 2020 року ОСОБА_1 були порушені такі питання:

невиконання рішень судів;

внесення Чернігівською облдержадміністрацією запису до трудової книжки позивачки;

невдоволення діяльністю Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо захисту прав споживача.

36. У листі-претензії від 14 травня 2020 року позивачка зазначає про її незгоду із змістом отриманих нею відповідей на звернення від 04 березня 2020 року.

37. Так, питання забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень покладено на Міністерство юстиції України відповідно до завдань Мін`юсту, визначених Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 228.

38. Відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

39. Ураховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, колегія суддів Верховного Суду вважає, що лист-претензію ОСОБА_1 від 14 травня 2020 року було правомірно направлено за належністю до компетентних органів, оскільки вирішення питань, зазначених у вказаному листі, не належить до повноважень Президента України чи створених ним консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів і служб.

40. Доводи ОСОБА_1 щодо обов`язку відповідача надати відповідь на лист-претензію в порядку досудового вирішення спору є безпідставними, оскільки Законом № 393/96-ВР не визначена обов`язковість та не передбачена можливість подання листа-претензії до суб`єкта владних повноважень щодо невиконання ним вимог цього Закону як досудового порядку вирішення спору.

41. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що Президент України під час розгляду листа-претензії позивачки діяв у межах повноважень. Порушені у вказаному зверненні питання щодо: невиконання рішень судів; внесення Чернігівською облдержадміністрацією запису до трудової книжки позивачки; невдоволення діяльністю Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо захисту прав споживача не належать до повноважень Президента України. Повноважними органами, які можуть розглянути та вирішити їх по суті, є Міністерство юстиції України та Чернігівська обласна державна адміністрація, на розгляд яких лист-претензію і було передано.

42. Стосовно доводів позивачки про порушення відповідачем вимог Закону № 393/96-ВР в частині опрацювання звернення, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

43. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що електронні звернення громадян в Офісі Президента України приймаються шляхом заповнення відповідної електронної форми. На сторінці «Звернення громадян» Офіційного інтернет-представництва Президента України розміщено інтернет-посилання на вказану форму, текст посилання: «Подати електронне звернення (для громадян)».

44. Відповідно до Положення про Єдину систему опрацювання звернень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2019 року № 976 державна установа «Урядовий контактний центр» (далі - Центр) приймає звернення, що надійшли за допомогою засобів телефонного зв`язку на урядову «Гарячу лінію», або з використанням Інтернет через вебсайт Урядового контактного центру, Єдиний вебпортал органів виконавчої влади, вебсайт Офіційного інтернет-представництва Президента України чи у паперовій формі, та здійснює реєстрацію, попередній розгляд і передачу органам відповідно до компетенції; надає необхідні роз`яснення, довідкову інформацію за допомогою засобів телефонного зв`язку або з використанням Інтернет, а також відповіді на звернення з питань, що не потребують розгляду органами.

45. За правилами пункту 9 Порядку № 976 у разі, коли питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції органу (Офісу), інформація про це вноситься до бази звернень.

46. Урядовий контактний центр протягом одного робочого дня перевіряє інформацію та: у разі її обґрунтованості вносить в базу звернень інформацію про нового виконавця звернення, якому відповідне звернення за фактом внесення надходить в електронній формі на виконання; у разі її необґрунтованості повертає звернення органові (Офісу) із відповідним поясненням.

47. Таким чином, на відповідне звернення створюється електронна реєстраційна карта та у разі коли питання порушені у зверненні, не належать до компетенції органу (Офісу), інформація щодо визначення органу, до компетенції якого віднесені викладені у зверненні громадян питання, відображається Центром в Єдиній електронній базі даних звернень.

48. Суд уважає, що ОСОБА_1 була обізнана про рух та результати розгляду листа-претензії, оскільки отримувала відповідну інформацію через особистий кабінет в системі «Електронне звернення» Урядового порталу.

49. У зв`язку з цим права позивачки щодо розгляду листа-претензії від 14.05.2020 не порушені відповідачем, оскільки відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 976 вказаний лист-претензія був направлений за належністю до відповідних органів, до компетенції яких віднесені викладені у ньому питання, про що відображено в особистому кабінеті ОСОБА_1 в системі «Електронне звернення» Урядового порталу.

50. Щодо позовних вимог про незабезпечення, гарантованих Конституцією України прав на відшкодування завданої шкоди за рахунок держави, відновлення порушених прав та зобов`язання відповідача вчинити дії з відшкодування за рахунок держави 113 316 грн завданої позивачці шкоди протиправними діями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень та їх посадових осіб при виконанні ними делегованих повноважень та 150 000 грн моральної шкоди, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з таких міркувань.

51. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

52. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, установлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

53. Відповідно до статті 25 Закону № 393/96-ВР у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов`язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв`язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку.

54. Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

55. Позивачка вважає, що порушення вимог Закону № 393/96-ВР в частині опрацювання звернення, допущене Президентом України та Офісом Президента, є підставою для відшкодування їй за рахунок Держави нанесених збитків та моральної шкоди.

56. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що, розглядаючи лист-претензію позивачки, відповідач діяв у межах повноважень, тому відсутні підстави для відшкодування позивачці матеріальної та моральної шкоди.

57. Наведене також спростовує доводи позивачки про порушення, гарантованих Конституцією України прав на відшкодування шкоди.

58. За встановлених у цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

VІІ. Судові витрати

59. Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

60. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, то такі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 266, 295 КАС України, Суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати не розподіляються.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2021 року.

Головуючий: О.В.Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

Н.М. Мартинюк

С.А. Уханенко

Н.В. Шевцова