Справа № 160/5285/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року Справа № 160/5285/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О. С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
07.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот», в якій позивач, з урахуванням уточненого позову від 17.05.2021 року, просить:
- визнати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене у формі витягу з протоколу засідання комісії від 28 лютого 2019 року № 112 в частині п. 9 щодо відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу постраждалого від радіаційного опромінення та у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 року № 674, обставин нещасного випадку (радіаційної аварії) за час роботи заявника у період з 1989-1990 роках при проведенні ним робіт з усуненням залишків радіаційної забрудненості док-понтону «ДП-6» не було, акту форми Н1 не було, для складання на теперішній час акту форми Н1 немає законних підстав та щодо висновку документи ОСОБА_1 на розгляд регіональної комісії більше на приймати протиправним;
- зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути питання щодо визначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 та підтвердити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 з видачею відповідного посвідчення.
Позовна заява мотивована тим, що позивач з 1975 року працював у Дніпропетровському річковому порту, та в періоди з 15.05.1989 року по 30.09.1989 року та з 02.02.1990 року по 28.02.1990 року був залучений до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме, займався деактивацією Док-понтона «ДП-6» (який в листопаді 1988 року прибув під причал Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту з Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту для усунення радіаційного забруднення, отриманого внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) відповідно до «Плану ліквідації аварійної ситуації на судах «ДРЕБФ»» від 06.04.1989 року, затвердженого начальником Дніпропетровського річкового порту та погодженого з головним державним санітарним лікарем Дніпропетровської водно-транспортної ділянки та договору ДРЕБ флоту з Дніпропетровським міжобласним спецкомбінатом, та відповідно до наказу № 184 від 23.05.1989 року, а також приписів Дніпропетровської портової СЕС та Дніпропетровської транспортної прокуратури. На підставі наказу начальника «Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту» № 203 від 28 травня 1991 року позивачу визначено статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 3-ї категорії відповідно до діючого на той час законодавства. Статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 3-ї категорії підтверджено під час перереєстрації посвідчень відповідно до рішень комісії Дніпропетровської обласної адміністрації 14.05.1993 року та від 08.01.1998 року. В 1991 році позивач захворів на хронічну дисциркулярну енцефлопатію у вертебно-базилярному басейні і вегето-судинній дистонії. Відповідно до експертного висновку від 18.12.1998 року Центральної міжвідомчої експертної комісії установлення причинного зв`язку хвороби і інвалідності за наслідками аварії на ЧАЕС м. Києва, встановлено, що хвороба безпосередньо пов`язана з наслідками участі в роботах по ліквідації радіаційного забруднення док-понтона «ДП-6». Відповідно до висновку Дніпропетровської обласної медико-соціальної експертизи № 4 від 22.02.1999 року ОСОБА_1 встановлена інвалідність 3-ї групи у зв`язку із захворюванням, що знаходиться у причинному зв`язку з роботами по ліквідації радіаційного забруднення. З 01 жовтня 2012 року у ОСОБА_1 2-га група інвалідності. 29.03.1999 року ОСОБА_1 видано посвідчення серії № НОМЕР_1 як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії. На підставі листа «Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту» документи позивача розглянуто Комісією з визначення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Дніпропетровської обласної державної адміністрації, та, відповідно до п. 12 протоколу № 123 засідання Комісії прийнято рішення відмінити попереднє рішення від 08.01.1998 року та визнано визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС безпідставним. Протягом тривалого часу позивач намагався зібрати додатково документи для отримання статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, намагався відновити свій статус. Крім того, багато хворів. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.08.2014 року ОСОБА_1 встановлено остаточний діагноз: професійне захворювання базаліома шкіри передньої грудної стінки, С44. В п. 13 акту зазначено: «Висновок про наявність шкідливих умов праці: вплив шкідливих виробничих факторів радіаційної природи зовнішнє гамма- та бета- випромінення. За даними корпорації «Українське державне об`єднання «Родон» вих. № 25/1-ц від 30.10.2013 року сумарна доза перевищує значення за рахунок поверхневого забруднення альфа та бета випромінюючими радіонуклідами перевищує встановлені «Тимчасові допустимі рівні (ТДР) в 3-35 разів внаслідок роботи ручними скребцями та газо- та електрозварювальними роботами на відстані, значно меншій ніж 1 метр». Згідно п. 17 акту «Причина виникнення професійного захворювання: робота в шкідливих умовах праці із джерелами іонізуючого випромінювання». Відповідно до листа № 25/1-ц від 30.10.2013 року корпорації «Українське державне об`єднання «Родон» зазначено: розрахунок дози від зовнішнього гамма опромінювання при роботах по дезактивації док-понтона ДП-6, що прибув з Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту в 1988 році з врахуванням часу роботи, тривалість роботи, та силу дози з висновками щодо перевищення випромінюючими радіонуклідами допустимих рівнів в 3-35 разів. 12.02.2019 та 13.02.2019 позивач звернувся із заявою до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян щодо розгляду медичних документів для отримання посвідчення постраждалого від іонізуючого випромінювання та видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. 25.03.2021 року на вказані заяви позивачу надано лист № Г-307, Г-331 від 25.03.2021 року з доданим до нього Витягом з протоколу засідання регіональної комісії від 28.02.2019 року № 112, згідно якого вирішили «Відмовити ОСОБА_1 у визначенні статусу постраждалого від радіаційного опромінення та у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 року № 674, обставин нещасного випадку (радіаційної аварії) за час роботи заявника в період з 1989-1990 роках при проведенні ним робіт з усуненням залишків радіаційної забрудненості док-понтону «ДП-6» не було, акту Н1 не було, для складання на теперішній час акту форми Н1 немає законних підстав. Документи ОСОБА_1 на розгляд Регіональної комісії більше на приймати. Дане рішення може бути оскаржено в судовому порядку.»
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження в адміністративній справі №160/5285/21 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу про відкриття провадження у справі № 160/5285/21 отримано відповідачем 04.06.2021 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, відповідач, станом на дату ухвалення рішення, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Ухвалу про відкриття провадження у справі № 160/5285/21 отримано третьою особою 07.06.2021 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, третя особа, станом на дату ухвалення рішення, правом на подання пояснень до позову також не скористалась.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Перевіривши матеріали позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі наказів Дніпропетровської РЕБ № 184 від 23.05.1989 року і № 16 від 12.01.1990 року брав участь в проведенні дезактиваційних робіт при здійсненні вторинної дезактивації на док-понтоні № 6 у 1989-1990 роках, а саме в травні, липні, вересні 1989 року, січні-лютому 1990 році, що підтверджено листом Філії Публічного акціонерного товариства «Судноплана компанія «Укррічфлот» «Дніпропетровський річковий порт» № 090/03-2012 від 25.05.2012 року, який направлено начальнику Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Згідно із наказом Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту № 184 від 23.05.89, для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проведення робіт по дезактивації док-понтона на підставі приписів портової СЕС дозволено з їх особистої згоди виконувати роботи по дезактивації док-понтона ДП-6 з 02.01.90 ОСОБА_2 нач. дока, ОСОБА_1 мех. дока.
Згідно із наказом Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту № 16 від 12.01.90, для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проведення робіт по дезактивації док-понтона на підставі приписів портової СЕС дозволено з їх особистої згоди виконувати роботи по дезактивації док-понтона ДП-6 з 15 травня 1989 року ОСОБА_2 нач. дока, ОСОБА_1 мех. дока.
Довідкою № 01-04/135 від 10.02.2001 року ДРЕБ флоту підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 02.01.1990 по 28.02.1990 року, механіку ДОК, за роботу в населених пунктах зони відчуження виплачена заробітна плата в сумі 489,81 грн. з урахуванням коефіцієнта відповідно до постанови ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року.
Крім того, довідкою філії Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» «Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту» № 14/173-1 від 14.12.2009 року підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно згідно наказу № 184 від 23.05.1989 року по Дніпропетровській ремонтно-експлуатаційній базі флоту на підставі табелю обліку робочого часу нарахована зарплата:
- у травні 1989 року 423,01, в т. ч. доплата за дезактивацію 204,00 грн. (12дн.);
- у липні 1989 року 541,61 грн., в т. ч. доплата за дезактивацію 170,00 грн. (22 дн.);
- у вересні 1989 року 355,17 грн., в т. ч. доплата за дезактивацію 89,05 грн. (11 дн.)
Довідка видана на підставі архівних документів: відомості нарахування заробітної плати.
Відповідно до наказу Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту № 203 від 28.05.91: вважати працівників підприємства ОСОБА_1 та інших учасниками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3. ВК видати посвідчення учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 та іншим і внести їх в списки учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно із довідкою № 33/910 від 6.10.92, виданою начальником ДРЕБ флоту, ОСОБА_1 , працюючи в Дніпропетровській ремонтно-експлуатаційній базі флоту на посаді майстра дока згідно наказу № 184 від 23.05.1989 року виконував роботи по дезактивації дока-понтона, переданого Чорнобильською РЕБ флоту та у відповідності із Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розділ ІІ, ст. 10 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до довідки філії Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» «Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту» № 33/393 від 13.03.93, яка надана в комісію по визначенню статусу осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначено, що вона видана ОСОБА_1 , механіку в тому, що він приймав участь в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, згідно наказу № 184 від 23.05.1989 року по Дніпропетровській РЕБ флоту на підставі табелю обліку робочого часу.
За відомостями вказаної довідки позивач отримував доплату за дезактивацію у травні 1989 року 204,00 грн., у липні 1989 року 170,00 грн., у вересні 1989 року 89,05 грн.
Також у вказаній довідці зазначено, що оплата праці по ліквідації аварії на ЧАЕС проводилась на підставі табелю обліку робочого часу по відомостям нарахування заробітної плати за травень, липень, вересень 1989 року.
Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 2443-1448 від 21.12.1998 року підтверджено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Комісія по визначенню статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації прийняла рішення (витяг з протоколу засідання комісії) № 410 від 14 червня 2001 року, згідно з яким:
« 1. Розглянувши лист представника акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» у м. Дніпропетровську від 11.06.2001 року № 0103/435 з доданими документами (всього на 10 арк.) та заслухавши її керівників про обставини надання документів ОСОБА_1 , визнати визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 безпідставним.
2. Враховуючи, що на підставі документів, виданих Дніпропетровською РЕБ флоту у 1992-1993 роках ОСОБА_1 було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і внаслідок цього він одержував пільги та компенсації, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доручити головному управлінню з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської облдержадміністрації направити відповідні документи до транспортної прокуратури щодо повернення до бюджету незаконно витрачених коштів та до Дніпропетровської міжвідомчої експертної ради щодо відміни рішення про встановлення причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.
3. Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії «А», категорії 1 на ім`я ОСОБА_1 підлягає вилученню з повідомленням відповідних органів державної виконавчої влади, які надають пільги та компенсації потерпілим внаслідок чорнобильської катастрофи.»
З 01.10.2012 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, що підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК Серії 10ААб № 013355 від 07.09.2012 року.
Листом Державної корпорації «Українське державне об`єднання «Радон» Державного агенства України з управління зоною відчуження № 25/1-ц від 30.10.2013 року, адресованого державному підприємству «Інститут медичної радіології» ім. С. П. Григорьєва Національної академії медичних наук України, доведено до відома, що розрахункова доза від зовнішнього гамма опромінення при роботах по дезактивації док-понтона ДП-6, що прибув із Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту в 1988 році:
- Час роботи в полях опромінення 87 робочих днів (42 дні по наказу № 16 та 45 днів по наказу № 184 від 23.05.89);
- Тривалість робочої зміни 8 годин;
- Потужність дози складала 10 мР/год на відстані 1 метра від поверхні (лист в.о. директора ДКМСК № 141 від 29.08.2007 року);
- 10мр/год*87*8 годин = 6,96 БеР.
Сумарна доза перевищує це значення за рахунок поверхневого забруднення док-понтона альфа- і бета- радіонуклідами, що перевищують встановлені «Тимчасово допустимі рівні» (ТДР) в 3-35 разів внаслідок роботи ручними скрібками і газо- та електрозварювальними роботами на відстані значно меншій, ніж 1 метр.(лист головного державного санітарного лікаря Дніпропетровської області № 6/571 від 18.07.2007 року).
Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання № 8 від 24.06.2014 року встановлено, що захворювання ОСОБА_1 (базаліома шкіри передньої грудної стінки) професійне.
Державна установа «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» направило ДОК ДП-9 Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту «УКРРЕЧФЛОТ» повідомлення № 971/09-10 від 25.06.2014 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , в якому зазначено виробничий фактор, шкідлива речовина, найменування трудового процесу, що спричинив захворювання: іонізуюча радіація.
28 серпня 2014 року Дніпропетровським міськрайонним управлінням ГУ ДСЕС у Дніпропетровській області складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому встановлено наступне:
«Дата надходження повідомлення про наявність професійного захворювання до Дніпропетровського міськрайонного управління ГУ ДСЕС 13.08.2014 року.
Дата встановлення остаточного діагнозу 24.06.2014 року.
Найменування лікувально-профілактичного закладу, який встановив діагноз: Державна установа «Інститут медичної радіології ім. Григор`єва Національної академії медичних наук України».
Захворювання виявлено під час звернення КЗ «Міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» ДОР.
Відомості про хворого: ОСОБА_1 , стать чоловіча, вік 62 роки, професія: механік дока, стаж роботи 42 роки 5м. (загальний), 10 років 11 м (за професією), 65 днів (у цеху в умовах впливу шкідливих факторів) (інформаційна довідка про умови праці від 06.03.2007 року).
Висновок про наявність шкідливих умов праці: вплив шкідливих виробничих факторів радіаційної природи зовнішнє гамма- та бета- випромінювання. За даними Державної корпорації «Українське державне об`єднання «Радон» вих. № 25/1-ц від 30.10.2013 року сумарна доза перевищує значення за рахунок поверхневого забруднення альфа та бета випромінюючими радіонуклідами перевищує встановлені «Тимчасові допустимі рівні» (ТДР) в 3-35 разів внаслідок роботи ручними скребцями та газо- та електрозварювальними роботами на відстані, значно меншій, ніж 1 метр.
Діагноз: Базаліома шкіри передньої грудної стінки. С44
Захворювання професійне (24.06.2014 року).
Де ІІ ст. з синдромом лікворно-венозної гіпертензії, стійким вестибулярно-атактичними порушеннями, пароксизмальними станами синкопального і вегетативно-вісцерального типів, когнітивною дисфункцією. ГХ ІІ ст. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, склероз аорти, НКІ, АІТ, дифузна форма, еутиреоз. Хронічний гастрит, дуоденіт, нестійка ремісія. Виразкова хвороба 12-палої кишки, неактивна фаза. Хронічний не обструктивний бронхіт. ДН 0. Остеохондроз хребта, м`язово-тонічний варіант. Початкова катаракта обох очей.
На момент розслідування хворий ОСОБА_1 пенсіонер. Інвалід другої групи за загальним захворюванням згідно довідки № 1750 психіатричної МСЕК № 4 від 07.09.2012 року безстроково.
Професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технології. Причина виникнення професійного захворювання: робота в шкідливих умовах праці із джерелами іонізуючого випромінювання.
З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) пропонується: 1. Заборонити використання праці робітників підприємства при проведенні робіт з дезактивації суден. 2. Організувати проведення робіт по дезактивації суден з окремими угодами за спеціалізованими підприємствами за наявності у них відповідних дозвільних документів.
Особам, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено.»
ОСОБА_1 мав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
Серії НОМЕР_2 від 14.05.1993 року категорія 3;
Серії НОМЕР_3 від 10.07.1997 року категорія 3;
Серія А № 087120 від 09.03.1998 року категорія 1.
Згідно із протоколом № 90 засідання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 27 листопада 2014 року:
Розглянувши (ксерокопію медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання Державної установи «Інституту медичної радіології ім. С. П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» міста Харкова від 24.08.2014 року № 8, ксерокопію повідомлення про професійне захворювання (отруєння) «Інституту медичної радіології ім. С. П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» міста Харкова від 25.06.2014 № 971/09-10, ксерокопію акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.08.2014 року) відмовити ОСОБА_1 у визначенні статусу постраждалого від радіаційного опромінення та у видачі посвідчення постраждалого від іонізуючого випромінювання за відсутності акту за формою Н (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 року № 674.
Поінформувати Дніпропетровську облдержадміністрацію про прийняте Комісією рішення, звернення ОСОБА_1 з питання визначення статусу постраждалого від радіаційного опромінення та видачу посвідчення постраждалого від іонізуючого випромінювання, відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», не приймати.»
Відповідно до витягу із протоколу засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян № 112 від 28 лютого 2019 року:
«Розглянуто заяви ОСОБА_1 від 12.02.2019 за № Г-48/4/42-19 та 13.02.2019 за № Г-48/5/42-19 щодо розгляду медичних документів для отримання посвідчення постраждалого від іонізуючого випромінювання та видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та копії документів, які заявник надав департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації 05.06.2018.
Доповідь секретаря комісії Каркач Оксани Володимирівни
П`ятнадцять разів Комісією розглядалися питання стосовно видачі посвідчення постраждалого від іонізуючого випромінювання відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 2 грудня 1992 року № 674 «Про порядок віднесення категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:
від 27.11.2014 № 90; від 29.01.2015 № 91; від 26.02.2015 № 92; від 30.07.2015 № 95; від 27.08.2015 № 96; від 29.10.2019 № 98; від 26.11.2015 № 99; від 25.02.2016 № 100; від 31.03.2016 № 101; від 26.05.2016 № 102; від 29.09.2016 № 103; від 24.11.2016 № 104; від 28.09.2017;
№ 108; від 29.03.2018 № 109; від 25.10.2018 № 111
З них шість разів за участю запрошених представників:
філії «Дніпропетровського річкового порту», територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області, відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську, Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області.
Відмовити ОСОБА_1 у визначенні статусу постраждалого від радіаційного опромінення та у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 № 674, обставин нещасного випадку (радіаційної аварії) за час роботи заявника в період з 1989-1990 років при проведенні ним робіт з усунення залишків радіаційної забрудненості док-понтону «ДП-6» не було, акту форми Н1 не було, для складення на теперішній час акту форми Н-1 немає законних підстав.
Документи ОСОБА_1 на розгляд Регіональної комісії більше не приймати.»
Позивач, вважаючи відмову у визначенні йому статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Закон України № 796-XII від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції 1993 року) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В редакції ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на час виникнення спірних правовідносин (28.02.2019) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
За умовами ст. 10 Закону № 796-ХІІ (в редакції 1993 року) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Вказана стаття в редакції 28.02.2019 року не змінилась.
Приписами ст. 11 Закону № 796-ХІІ (в редакції 1993 року) встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:
1) евакуйовані із зони відчуження та відселені із зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення;
2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
3) особи, які постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;
4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років;
5) особи, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать діти, у яких доза опромінення щитовидної залози перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоров`я України.
Стаття 11 Закону № 796-ХІІ станом на 28.02.2019 мала наступну редакцію: до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:
1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;
2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;
4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;
5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;
6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.
Згідно із ст. 12 Закону № 796-ХІІ (в редакції 1993 року) причинний зв`язок між погіршенням стану здоров`я, захворюванням, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо уповноваженою на те медичною установою (не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби національної безпеки України) не підтверджено відсутність такого зв`язку.
Приписами ст. 12 Закону № 796-ХІІ (в редакції 28.02.2019) встановлено, що причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Приписами ст. 14 Закону № 796-ХІІ передбачено визначення категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
Так, згідно із ст. 14 Закону № 796-ХІІ (в редакції 1993 року) для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:
1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10 і 11), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;
2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:
- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;
- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження;
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;
3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:
- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 4 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;
- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки - не менше 14 календарних днів у 1986 році,
а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:
- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
- постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;
4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Крім встановлених цією статтею категорій осіб, право на пільги, передбачені цим Законом, мають особи, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів.
Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов`язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті.
Редакція ст. 14 Закону № 796-ХІІ станом на 28.02.2019 передбачає, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:
1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;
2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:
- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;
- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;
3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:
- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;
- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,
а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:
- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;
4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Крім встановлених цією статтею категорій осіб, право на пільги та компенсації, передбачені цим Законом, мають особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями.
Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов`язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до ст. 15 Закону № 796-ХІІ (в редакції 1993 року) підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.
Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях.
Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.
За умовами ст. 15 Закону № 796-ХІІ (в редакції 28.02.2019) підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.
Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.
З аналізу наведених вище норм чинного законодавства, судом встановлено, що позивач не відноситься до жодного з критеріїв, що визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.
Крім того, суд звертає увагу, що Комісія по визначенню статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації прийняла рішення (витяг з протоколу засідання комісії) № 410 від 14 червня 2001 року, яким визнано визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 безпідставним.
Отже, позивача було позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і вказане рішення позивач не оскаржив.
Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 року № 674 визначає умови віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також громадян, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій, встановлених статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (далі Порядок № 674)
За умовами п. 2 Порядку № 674 громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, відносяться:
до категорії 1 - особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією, випробуванням або військовим навчанням, а також хворі на променеву хворобу внаслідок участі у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;
до категорії 2 - учасники випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин і учасники військових навчань із застосуванням такої зброї та ліквідації наслідків ядерних аварій;
до категорії 3 - особи, які складали ядерні заряди і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань, брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї, а також ті, які переопромінились при охороні ядерних полігонів під час випробувань (якщо їх не віднесено до категорії 1).
Відповідно до пп. 1 п. 4 Порядку № 674 особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, видаються посвідчення учасника ліквідації ядерних аварій відповідної категорії на підставі таких довідки, що підтверджує безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, виданої відповідною військовою частиною або архівною установою, до якої було передано первинні підтвердні документи на зберігання.
Особам з інвалідністю і хворим на променеву хворобу із числа таких осіб посвідчення видаються на підставі довідки, зазначеної в підпункті 1 цього пункту, висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з ядерною аварією, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, складанням ядерних зарядів та проведенням на них регламентних робіт і довідки медико-соціальної експертної комісії.
За умовами п. 5 Порядку № 674 особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а особам з інвалідністю - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії.
Згідно із п. 6 Порядку № 674 видача посвідчень зазначеним у цьому Порядку особам провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за зареєстрованим або фактичним місцем проживання. Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.
Згідно із п. 3 Порядку № 674 громадяни із числа тих, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, відносяться до категорії 2 - особи, захворювання яких пов`язано з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.
Отже, обов`язковою умовою для віднесення громадян до осіб, захворювання яких пов`язано з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих є акт за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або акт державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.
Однак, позивачем до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації не надано ні акту за формою НI, ні акту державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію).
Так, підставою для прийняття оскаржуваного рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації є те, що обставин нещасного випадку (радіаційної аварії) за час роботи заявника у період з 1989-1990 роках при проведенні ним робіт з усуненням залишків радіаційної забрудненості док-понтону «ДП-6» не було, акту форми Н1 не було, для складання на теперішній час акту форми Н1 немає законних підстав.
Отже, відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у визначенні статусу постраждалого від радіаційного опромінення та у видачі відповідного посвідчення діяв з дотриманням приписів Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку № 674.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання позову судовий збір не сплачував.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна