Справа № 521/18434/20
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________
Провадження №2-а/521/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засіданняІськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідачі : Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради

інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженко Сергій Олександрович

предмет позову : скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, зобов`язання вичинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в межах строку визначеного ст. 121 КАС України звернувся із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 03.11.2020 року постановою інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач стверджував, що постанова винесена відповідачем з порушенням вимог закону, оскільки докази порушення ним Правил дорожнього руху у інспектора були відсутні, а зупинка позивача на перехресті в порушення ПДР була вимушеною, що виключає притягнення позивача до відповідальності.

Позовними вимогами позивач визначив :

-скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

-вжиття судом заходів дисциплінарного впливу на інспектора

-упорядкування роботи інспекторів з паркування

-зобов`язання інспекторів з паркування з`ясовувати причини увімкнення аварійної сигналізації водіями

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач - інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженко С.О. в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи.

Відповідач - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради скористався процесуальним правом надання відзиву, позов не визнав.

В судовому засіданні представник відповідача стверджувала, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята суб`єктом владних повноважень обґрунтовано в межах та у спосіб, визначений законом.

Дослідивши обставини справи, докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначений обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зазначене узгоджується із п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР України), за яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

03.11.2020 року постановою серії МИТ 2024352 інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОМР Стороженка С.О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка оспорюється.

Відповідачем було встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 15.9 г ПДР.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення виконана позивачем до пред`явлення даного позову.

В порядку пункту 1.1 Правил дорожнього руху України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, за п. 15.9 ґ ПДР зупинка на перехрестях забороняється за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху є адміністративним правопорушення, передбаченим ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог пп. «а» п.2.3 розділу 2 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Факт зупинення транспортного засобу в порушення вимог ПДР на перехресті визнаний позивачем в судовому засіданні, підтверджується фотокартками з місця порушення.

Разом із тим, позивач стверджував, що зупинка його була вимушеною, що не було враховано при притягненні його до адміністративної відповідальності.

Так, за п. 1.10 ПДР України вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил (п. 15.14).

Відповідно до вимог пп. «а» п. 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

За пунктами 9.10, 9.11 ПДР України разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити А знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити Д знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

З наданих позивачем доказів, ввімкнення позивачем аварійної світлової сигналізація достовірно не вбачається, спростовується фотокартками, зробленими інспектором з паркування в момент порушення.

Дотримання позивачем вимог ПДР про встановлення водієм знаку аварійної зупинки або миготливого червоний ліхтаря - відсутнє.

Відповідно до статті 251 КУпАП докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, з наявних у справі доказів вбачається, що інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженко С.О. обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні спору в частині дотримання процедури притягнення позивача до відповідальності суд враховує, що :

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

В порядку статті 33 КУпАП особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1, 279-4 цього Кодексу.

Так, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, процедура притягнення позивача до відповідальності інспектором з паркування - дотримана.

Так, з наявних у справі доказів суб`єктом владних повноважень доведена правомірність прийняття інспектором з паркування свого рішення, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, із дотриманням процедури його прийняття, адміністративне стягнення накладено в межах санкції частини 3 статті 122 КУпАП.

Вищевикладене виключає задоволення решти позовних вимог.

Окрім того, вирішуючи спір в частині вжиття судом заходів дисциплінарного впливу на інспектора суд виходить з наступного:

Способи захисту порушеного права в межах КАС України визначені статтею 5 КАС України.

Окрім того, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права, а саме метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Покарання винної особи (притягнення її до іншого виду відповідальності) не входить до мети захисту права у публічно-правових відносинах, а тому не входить до складу способу захисту права.

Керуючись Розділом ІІ КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку ст. ст. 295, 296 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 30.07.2021 року26.07.21