Справа № 620/6284/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/6284/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови позивачу в зарахуванні періодів роботи в корпорації «Укртрансбуд» з 25.08.2011 по 17.04.2012 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача період його роботи в зоні відчуження з 25.08.2011 по 17.04.2012 та з 23.04.2015 по 17.09.2015, в корпорації «Укртрансбуд» на посадах тесляра та відповідно бетоняра як роботу по Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в полуторному розмірі та провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу, починаючи з дати звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. Тому вважає, що має право на зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи по Списку № 1.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що робітники, професії і посади, які передбачені в Списках № 1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідає умовам (показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях. Відповідно до копій довідок, наданих позивачем до заяви та позовної заяви, від 31.05.2018 № 689/05, від 31.05.2018 № 690/05, що видані корпорацією «Укртрансбуд», атестація робочих місць за період роботи з 01.01.2010 і по теперішній час не проводилась. Тому відповідач вважає, що підстави для врахування періодів роботи, зазначених у вищевказаних довідках у пільговому обчислені, відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.02.1979, відповідно до наказу № 49 від 25.08.2011 ОСОБА_1 з 25.08.2011 був прийнятий у корпорацію «Укртансбуд» теслярем 4 розряду на умовах строкового трудового договору, де пропрацював до 17.04.2012 (записи № 68 та № 69) (а.с. 16).

У подальшому 23.04.2015, відповідно до наказу корпорації «Укртрансбуд» № 187ос від 23.04.2015 ОСОБА_1 був прийнятий у корпорацію на посаду бетоняра 4 розряду на умовах строкового трудового договору де пропрацював до 17.09.2015 (запис № 78 та № 79 трудової книжки).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У березні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив зарахувати періоди роботи з 01.09.2011 по 31.12.2011 та з 01.05.2015 по 30.09.2015 до пільгового стажу, на підтвердження надав копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 31.05.2018 № 689/05, від 31.05.2018 № 690/05, які видані корпорацією «Укртрансбуд» (а.с. 28, 29, 30).

Відповідно до довідки корпорації «Укртансбуд» від 31.05.2018 № 689/05 ОСОБА_1 у період з 01.09.2011 по 31.12.2011 виконував роботи за посадою тесляра 4 розряду, що передбачена Списком № 1 розділу ХХІІ підрозділу 22.1-1г постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (а.с. 29).

Згідно довідки корпорації «Укртансбуд» від 31.05.2018 № 690/05 ОСОБА_1 у період з 01.05.2015 по 30.09.2015 виконував роботи за посадою бетоняра 4 розряду, що передбачена Списком № 1 розділу ХХІІ підрозділу 22.1-1г постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (а.с. 30).

За наслідками розгляду заяви позивача, листом від 01.04.2021 вих. № 2993-3322/І-02/8-2500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про відмову йому у зарахуванні вказаного стажу, оскільки відповідно до копій довідок корпорації «Укртрансбуд» від 31.05.2018 № 689/05, від 31.05.2018 № 690/05 атестація робочих місць за період роботи з 01.01.2010 і по теперішній час не проводилась (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XIІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

В силу вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У подальшому, Список № 1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я (постанова Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010). Постанова передбачає, що визначеним цією постановою працівникам призначається пенсія за віком на пільгових умовах починаючи з 01.01.2010.

На виконання вказаної постанови прийнято Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники, яких зайняті повний робочий день мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затверджений наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576, в якому зазначена Корпорація «Укртрансбуд».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» № 831 від 10.09.2008 передбачено, що у період з 01.01.2009 по 01.01.2012 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).

Працівникам, зайнятим повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік, яких затверджується МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ з січня 2010 року призначається пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 № 173.

Судом встановлено, що Корпорація «Укртрансбуд» входить до Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий дань, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що затверджений наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України № 576 від 13.03.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за № 771/21084.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 № 1451/11731 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Тобто, обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 422 (далі - Порядок) та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно пункту 4 Порядку та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Крім того, пунктом 10 Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Як вбачається з копії трудової книжки, ОСОБА_1 у період з 25.08.2011 по 17.04.2012 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 працював на умовах повного робочого дня теслярем 4 розряду та бетонярем 4 розряду в Корпорації «Укртрансбуд», яка знаходиться в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Зазначені посади відповідають переліку професій за Списком № 1, працівники, яких мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, позивач, перебуваючи на посаді тесляра 4 розряду та бетоняра 4 розряду виконував роботу, яка передбачена Списком № 1, у шкідливих умовах праці, а тому відсутні підстави для неврахування періодів його роботи з 25.08.2011 по 17.04.2012 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі.

Щодо посилання відповідача на не проведення Корпорацією «Укртрансбуд» атестації робочих місць позивача у спірні періоди, як на підставу відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядку та Методичних рекомендацій.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Тобто, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням викладеного, позивач не може бути позбавлений права на зарахування періодів його роботи в корпорації «Укртрансбуд» з 25.08.2011 по 17.04.20212 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність підтвердження проведення атестації робочих місць у цей період.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 25.03.2021 у справі № 750/3198/17.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що відповідно до першого абзацу частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Натомість, другий абзац частини четвертої вищевказаної статті передбачає, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З практики Європейського суду витікає, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, зокрема, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

З урахуванням зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні періодів роботи в корпорації «Укртрансбуд» з 25.08.2011 по 17.04.20212 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.03.2021 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 в полуторному розмірі, періодів його роботи в корпорації «Укртрансбуд», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім того, суд відмічає, що при розгляді заяви про зарахування позивачу періодів роботи в корпорації «Укртрансбуд» відповідачу необхідно звернути увагу на те, що періоди роботи зазначенні в заяві, яка подана на адресу відповідача та в позовній заяві, а також в трудовій книжці та довідках корпорації «Укртрансбуд», є дещо відмінні.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 680,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періодів роботи в корпорації «Укртрансбуд» з 25.08.2011 по 17.04.20212 та з 23.04.2015 по 17.09.2015 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.03.2021 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 в полуторному розмірі, періодів його роботи в корпорації «Укртрансбуд», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 680,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.08.2021.

Суддя В.О. Непочатих