Справа № 640/31808/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Київ №640/31808/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації»
доНаціональної ради України з питань телебачення і радіомовлення
провизнання протиправним та скасувати рішення
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 26 листопада 2020 року №1448 «Про внесення змін до рішення Національної ради від 21 травня 2020 року №628 «Про призначення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації», м. Львів, (НР №00293-м від 23 серпня 2018 року, на вид мовлення: багатоканальне ТБ, логотип «Z ZIK») із додатком.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки 30 жовтня 2020 року в Офіційному віснику України № 85 було опубліковане рішення Національної ради «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» № 955 від 20 серпня 2020 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 жовтня 2020 року за 1016/35299). Основна суть затверджених змін до Інструкції полягає в тому, що у регулятора з 30 жовтня 2020 року з`явилася можливість проводити безвиїзні перевірки. Відповідно до пункту 10 розділу VII Інструкції «...Національна рада може .... внести зміни до раніше прийнятих рішень про призначення виїзної перевірки у разі такої потреби».

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Оскаржуване рішення було прийняте (застосоване) на підставі норми, що почала діяти з 30 жовтня 2020 року та застосоване до рішення №628 від 21 травня 2020 року. Тобто оскаржуване рішення стосується події, факту, що не було нормативно урегульоване - порядок проведення безвиїзних позапланових перевірок не був присутнім у нормативно-правовому полі. Таким чином, дія пункту 10 розділу VII Інструкції щодо внесення змін до раніше прийнятих рішень про призначення виїзної перевірки поширюється виключно на рішення Національної ради, що були прийняті після 30 жовтня 2020 року.

Крім того позивач зазначає, що згідно статті 23 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради.

Так, відповідно до підпункту 3.2.7. пункту 2 розділу III «Засідання Національної ради» Регламенту Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 29 квітня 2015 року № 581 (з наступними змінами та доповненнями) (надалі - Регламент): «Після підписання порядку денного відповідальний секретар Національної ради або керівник апарату Національної ради, або особа, що виконує його посадові обов`язки, підписує листи-запрошення суб`єктам господарювання, питання яких планується розглянути на засіданні Національної ради». Тобто Регламент встановлює обов`язкове направлення листів-запрошень усім суб`єктам господарювання, питання яких планується розглядати. Всупереч цьому позивачеві не було направлено листа, підписаного уповноваженими посадовими особами відповідача. Позивач був позбавлений реальної можливості надати своє бачення щодо проекту рішення, а про наявність самого рішення дізнався випадково, так як цього дня розглядалися і інші питання щодо діяльності позивача.

Позивач вважає, що згідно Регламенту дане питання не могло розглядатися на засіданні Національної ради 26 листопада 2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що є достатньо підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Національною радою 21 травня 2020 року прийнято рішення №628 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇЇ», м. Львів (НР №00293-м від 23 серпня 2018, на вид мовлення: багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»)».

Згідно з цим рішенням Національна рада, розглянувши результати моніторингу мовлення ТОВ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів, за 09 травня 2020 року, керуючись частиною першою статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», абзацом третім пункту 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої рішенням Національної ради від 08 лютого 2012 року №115, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24 лютого 2012 року за №313/20626 (у редакції рішення Національної ради від 09 листопада 2017 року №2127 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2017 року за №1468/31336), вирішила призначити позапланову виїзну перевірку позивача з метою перевірки дотримання вимог:

- частини п`ятої статті 6 (Дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми;

- пункту а) частини першої статті 59 (Телерадіоорганізація зобов`язана дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії).

Згідно з Додатком до рішення Національної ради від 26 листопада 2020 року №1448 «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки ТОВ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів (НР №00293-м від 23 серпня 2018 року, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»)» вирішено:

1. Призначити позапланову безвиїзну перевірку діяльності ТОВ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ» м. Львів (НР №00293-м від 23 серпня 2018 року), з метою перевірки дотримання вимог:

- частини п`ятої статті 6 (Дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми;

- пункту а) частини першої статті 59 (Телерадіоорганізація зобов`язана дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії).

2. Встановити строк проведення перевірки - з 14 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року включно.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів, у термін до 17 грудня 2020 року надати Національній раді шляхом надсилання на адресу: вул. Прорізна, 2, м. Київ, 01601, документи та матеріали, необхідні для проведення перевірки:

- фотокопію (ксерокопію) журналу обліку передач за 09 травня 2020 року, завірену підписом керівника та печаткою телекомпанії;

- завірену керівником копію дозволу (договору) на використання концерту «Белые журавли», виготовленого російською компанією «НТВ;

- завірену керівником копію сітки мовлення за 09 травня 2020 року із розподілом передач відповідно до програмної концепції мовлення.

4. Рекомендувати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІІЯ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів, у термін до 17 грудня 2020 року надати Національній раді письмові пояснення, а також інші матеріали та документи, які сприятимуть об`єктивній оцінці діяльності телекомпанії.

5. Відділу забезпечення проведення перевірок управління контролю та аналізу телерадіомовлення підготувати проект наказу на проведення позапланової безвиїзної перевірки.

6. Виконання цього рішення покласти на управління контролю та аналізу телерадіомовлення, управління представників Національної ради.

7. Контроль за виконанням цього рішення покласти на відповідального секретаря Національної ради М. Онопрієнко.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань регулює Закон України «Про телебачення і радіомовлення».

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Варто зазначити, що до обов`язків телерадіоорганізації, відповідно до пунктів а), в) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» належить, зокрема: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію.

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Також, відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

Реалізація Національною радою своїх наглядових повноважень здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затвердженої рішенням Національної ради від 08 лютого 2012 року за № 115, у редакції рішення Національної ради № 2127 від 09 листопада 2017 року (із подальшими змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2017 року за №1468/31336 (надалі - Інструкція).

З метою вироблення дієвого механізму здійснення нагляду за діяльністю суб`єктів у сфері телебачення і радіомовлення та удосконалення процедури проведення безвиїзних позапланових перевірок, а саме в частині забезпечення прав уповноважених осіб Національної ради щодо оперативного отримання документів, які стосуються предмету перевірки, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин та фактів, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності ознак порушень законодавства в сфері телебачення і радіомовлення Національною радою було прийнято рішення від 20 серпня 2020 року №955 «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення».

Вказаними змінами удосконалено процедуру проведення безвиїзних позапланових перевірок, що відображена в Інструкції, з метою врегулювання та забезпечення більшої ефективності від проведення безвиїзних перевірок Національною радою.

Відповідно до пункту 10 розділу VII Інструкції у разі запровадження в державі карантинних та інших обмежувальних заходів, або інших обставин, що унеможливлюють проведення Національною радою виїзної перевірки, Національна рада може прийняти рішення про призначення безвиїзної перевірки та/або внести зміни до раніше прийнятих рішень про призначення виїзної перевірки у разі такої потреби.

Конституційний Суд у рішенні №3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року зазначив, що під принципом незворотності дії в часі нормативно-правових актів мається на увазі, що їхня дія не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ним чинності. З цього випливає, що нормативно-правові акти можуть регулювати правові відносини, які хоча і почалися в минулому, але тривали на момент прийняття відповідних актів.

Таким чином, Національна рада має право вносити зміни до будь-яких раніше прийнятих рішень, а не лише тих, що прийняті після набрання чинності Інструкції в новій редакції.

Отже, твердження позивача, що дія пункту 10 розділу VII Інструкції щодо внесення змін до раніше прийнятих рішень про призначення виїзної перевірки поширюється виключно на рішення Національної ради, що були прийняті після 30 жовтня 2020 року є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо тверджень позивача щодо порушення правової процедури прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

В силу частин першої-третьої статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада, в межах своїх повноважень, приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Статтею 23 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено, що порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради, який за поданням голови або не менше трьох членів Національної ради затверджується Національною радою більшістю від її складу.

Так, відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІІ Регламенту Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради № 581 від 29 квітня 2015 року (із подальшими змінами) (далі - Регламент) у період встановлення карантину або обмежувальних (протиепідемічних) заходів, засідання Національної ради можуть бути проведені у режимі реального часу (онлайн) з використанням відповідних технічних засобів, зокрема через мережу Інтернет. Питання, які розглядаються у зазначений період на засіданні Національної ради, визначаються нею як нагальні та/або невідкладні.

Регламентом визначено, що матеріали до проектів рішень містять інформацію, достатню для всебічного та повноцінного розгляду питання на засіданні Національної ради.

Розгляд питання починається із виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається. Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної пади та членів Національної ради.

Головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається.

У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Слід зазначити, що Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень.

Відповідно до пункту 3.2.2. Регламенту порядок денний формується на підставі заявок за підписом начальників структурних підрозділів апарату Національної ради не пізніше ніж за шість календарних днів до засідання, крім питань, які визначені головою Національної ради, членами Національної ради невідкладними.

Пунктом 3.5.13 Регламенту встановлено, що голосування здійснюється кожним членом Національної ради особисто шляхом підняття руки. Рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради. Рішення, які не отримали необхідної кількості голосів, вважаються не прийнятими.

Аналогічна норма закріплена в частині шостій статті 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».

Судом встановлено, що під час голосування за питання «Про внесення змін до рішення Національної ради від 21 травня 2020 року №627 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів (HP №00293-м від 23 серпня 2016 року, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»)» голосували «За» - 6, «Проти» - 0, «Утримались» - 0. Отже, рішення прийнято одноголосно. (https://www.youtube.com/watch?v=TbJMVByMrk0).

За результатами засідання Національної ради складається протокол, який є офіційним документом. Протокол засідання веде та оформлює відділ протокольно-організаційної роботи (пункт 3.6.2 розділу III Регламенту).

Крім того, чинним законодавством України не визначено участь позивача при розгляді питання про внесення змін до рішення обов`язковою, оскільки відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» розгляд на засіданнях Національної ради лише питань про видачу, продовження, переоформлення ліцензії на телерадіомовлення або питання про застосування санкцій до ліцензіатів відбувається у присутності повноважних представників відповідних ліцензіатів, про що їх письмово повідомляє Національна рада не пізніш як за три дні до засідання.

Разом з тим, 26 листопада 2020 року на засіданні Національної ради розглядалось питання про внесення змін до раніше прийнятого рішення.

Отже, на відкритих засіданнях Національна рада, у складі не менше шести членів, реалізує свої повноваження з прийняття рішень, як акту індивідуальної дії. При цьому, відповідне рішення, мотивувальна частина якого містить: посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії; обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради, обставини чого відображаються у протоколі засідання.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу VII Інструкції ліцензіат вважається належним чином повідомленим Національною радою щодо прийнятого рішення про призначення безвиїзної перевірки через сім робочих днів з дня надсилання йому копії такого рішення рекомендованим листом.

Позивачем не заперечується той факт, що останній був проінформований про оскаржуване рішення.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про прийняте рішення та обізнаний із його змістом.

Щодо доводів позивача про те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам акту індивідуальної дії, та є намаганням з боку відповідача застосувати до позивача обмежувальні заходи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Частиною п`ятою статті 17 цього ж Закону передбачено, що кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані:

посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії;

обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.

Так, оскаржуване рішення містить перелік вищезазначених ознак, а саме у зв`язку із запровадженням карантинних заходів в Україні, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, керуючись пунктом 10 розділу VII Інструкції, частиною першою статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Національна рада 26.11.2020 ухвалила рішення № 1448, яким вирішила внести зміни до рішення Національної ради від 21.05.2020 № 628 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів (HP № 00293-м від 23.08.2018, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»)», виклавши його в новій редакції, що додається.

Крім того, частиною другою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, нормативно-правові акти чи індивідуальні акти, прийняті суб`єктом владних повноважень з порушенням закону, підлягають визнанню нечинними чи скасуванню лише у разі порушення прав, свобод чи інтересів фізичної особи і необхідності судового захисту з метою поновлення порушеного права.

Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно- смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Також, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п. 4.1 Рішення від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

На підставі викладеного та з урахуванням приписів статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слід зауважити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак порушення вимог закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 504/4148/16-а та від 12 червня 2020 року у справі № 804/3214/18.

Варто наголосити, що за результатами моніторингу діяльності позивача за 09 травня 2020 року Національною радою зафіксовано лише ознаки порушення.

Наразі, оскаржуваним рішенням призначено позапланову безвиїзну перевірку для з`ясування всіх обставин справи. Саме за результатами перевірки, дослідивши всі докази та, у разі наявності, заслухавши пояснення позивача Національна рада може прийняти рішення або про а) визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій; або про б) проведення додаткової перевірки; або про в) відсутність фактів порушення. Таким чином, на сьогоднішній день жодних прав позивача не порушено.

В той же час, стосовно тверджень позивача щодо необхідності наведення аргументації - коли і в який спосіб необхідно зазначати імена автора чи авторів, назви й адреси виробника програми, суд зазначає таке.

Статтею 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» чітко визначено, що кожна індивідуальна передача повинна містити відповідні дані про автора та виробника, незалежно від її оформлення в ефірі.

Зазначена норма закону є нормою прямої дії та не містить жодних виключень чи уточнень. Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація зобов`язана дотримуватись законодавства України та вимог ліцензії.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві неодноразово стверджує про необ`єктивність рішення про призначення позапланової виїзної перевірки.

Разом з тим оскаржуваним рішенням №1448 від 26 листопада 2020 року лише внесено зміни до раніше прийнятого рішення №628 від 21 травня 2020 року «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів (HP № 00293-м від 23.08.2018, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»), оскарження якого є предметом розгляду іншої адміністративної справи.

Більше того в справі №640/16187/20 винесено рішення 09 лютого 2021 року, яким позовні вимоги залишенні без задоволення.

Рішення у даній справі набрало законної сили 20 травня 2021 року.

Отже, рішення Національної ради № 1448 від 26 листопада 2020 року «Про внесення змін до рішення Національної ради від 21.05.2020 № 628 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК «НОВІ КОМУНІКАЦІЇ», м. Львів (HP № 00293-м від 23.08.2018, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»)» є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законами України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 9, статті 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко