Справа № 405/8210/20(2-адр/405/1/21)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 405/8210/20(2-адр/405/1/21)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2021 року у справі №405/8210/20(2-адр/405/1/21) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Делікатного Сергія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

18.03.2021 року представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив про стягнення солідарно з відповідачів - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України через Управління державного казначейства України шляхом відрахування коштів з державного бюджету на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 10 000 грн.

Ленінським районним судом м. Кіровограда 14 травня 2021 року прийнято додаткове рішення, яким заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий з бір в сумі 420,40 грн. Повернуто ОСОБА_1 надміру сплачену при пред`явленні позову суму судового збору 420,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.02.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Швець Р.Ю. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до п 5.1 наданого позивачем договору про надання (правничої) правової допомоги від 10.02.2021 року № 113, за правову допомогу, передбачену в п.п 1.1 даного договору Клієнт, яким є позивач, звільнений від сплати адвокату гонорару. Також даним пунктом договору визначено, що за клієнта гонорар в розмірі 10 000 грн. сплачує громадська організація «Кропивницький Дорожній Контроль» на підставі надісланого листа з проханням надати безкоштовну допомогу клієнту.

Також на підтвердження отримання вказаних послуг до заяви долучено копію акту виконаних робіт, виданого громадській організації «Кропивницький дорожній контроль» на суму 10 000 грн. та розрахункову квитанцію серії ЛВАК 154233 на суму 10 000 грн.

Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт, що є додатком до Договору № 113 від 10.02.2021 року, громадська організація «Кропивницький дорожній контроль», є замовником виконаних робіт з надання правової допомоги та фактично приймає їх, що підтверджено особистим підписом голови вказаної організації.

Водночас позивачем не заперечується, що нею фактично не здійснювалась оплата гонорару, а також вона не доручала іншій особі відповідно до договору здійснювати оплату такого гонорару.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що адвокатський гонорар був сплачений громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль», у відповідності до заяви за вих. № 1002-ср та договору про співпрацю між громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль» та адвокатом Швець Романом Юрійовичем, про що зазначно у заяві і самим адвокатом Швець Р.Ю.

Із досліджених судом документів вбачається, що позивач не надала жодних доказів, якими підтверджується факт сплати нею або зобов`язання щодо необхідності сплати у зв`язку з розглядом справи витрат на правову допомогу (гонорару) адвокату. Надані документи підтверджують оплату гонорару адвоката громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль» і як зазначила позивач, вона не понесла будь-яких грошових витрат за отримання правової допомоги.

Задовольняючи частково заяву позивача про прийняття додаткового судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки жодним доказом не підтверджено здійснення розрахунку за послуги правового характеру між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тому в задоволені заяви щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу суд відмовив. Водночас, судом здійснено розподіл судових витрат, зокрема судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви, а також здійснено повернення зайвосполаченої суми судового збору на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката навдено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У разі задоволення позову, судові витрати відшкодовуються.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В даному випадку позивач не надала докази понесення саме нею витрат з оплати гонорару адвоката у розмірі 10000грн., а тому її звернення до суду з вимогою про відшкодування є безпідставним, що і було зазначено судом першої інстанції.

Крім того, доданими до заяви копіями договорів також підтверджують те, що сплату послуг адвоката Швеця Р.Ю. позивач, як клієнт (за договором) не здійснює, а також не здійснює компенсаційних виплат ГО КДК, як особі, яка фактично понесла витрати за адвокатські послуги. Наведене також підтверджується актом виконаних робіт.

Крім того, колегія суддів критично розцінює наданий суду, як доказ сплати позивачем правової допомоги, розрахункову квитанцію серії ЛВАК 154233 на суму 10 000 грн, з огляду на те, що з цієї квитанції неможливо встановити хто саме виступає платником.

При цьому інших доказів, які б підтверджували отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів, як то відривний корінець з прибуткового касового ордеру, або касовий звіт чи виписка з банківського рахунку суду не надано.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, а тому додаткове рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2021 року у справі №405/8210/20(2-адр/405/1/21) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко