Справа № 120/5355/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 серпня 2021 р. Справа № 120/5355/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Слюсар О.О.

представника позивача Брожко Н.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

УСТАНОВИВ:

27.05.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - позивачка, ФОП ОСОБА_2 ) до Управління Держпраці у Вінницької області (далі - відповідач, Управління).

У позовній заяві ФОП ОСОБА_2 просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2021 № 64609212 їй стало відомо про накладення на неї штрафу в розмірі 80000,00 грн. на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України постановою від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС.

Позивачка зазначає, що оскаржувана постанова прийнята на підставі Акта від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_2 вважає постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС протиправною із таких підстав:

- станом на день здійснення перевірки та складання акту від 25.11.2020 за адресою АДРЕСА_1 здійснював господарську діяльність інший суб`єкт господарювання - ФОП ОСОБА_3 , який використовував належне їй приміщення на підставі договору оренди приміщення від 27.11.2019 № 09;

- при перевірці порушено п. 14 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, а тому Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП не може вважатися допустимою підставою для притягнення її до відповідальності;

- Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП підписано не всіма посадовими особами визначеними у направленні;

- відповідачем порушено ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, а саме перед початком проведення перевірки не надано копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки;

- при здійсненні державного контролю посадові особи Управління Держпраці у Вінницької області керувались Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 який втратив чинність;

- відповідачем порушено процедуру прийняття постанови про накладення штрафу на підставі Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП.

Посилаючись на вказані аргументи позивачка звернулася до суду із цим позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС.

Ухвалою від 31.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15.07.2021. Цією ж ухвалою учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті.

17.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Обґрунтовуючи відзив зазначає, що головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Жовтяком В.Г. за участю головних державних інспекторів праці Короленка В.О., Ветушинського Г.І. 25.11.2020 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_2 , однак підприємцем створено перешкоди у діяльності інспекторів праці, а саме не надано інформацію, необхідну для здійснення інспекційного відвідування, про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Із посиланням на ст. 265 КЗпП України відповідач вказує, що недопущення до проведення перевірки з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є підставою для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, що на момент прийняття постанови становило 80000 грн.

В спростування тверджень позивачки про неналежне оформлення акта відповідач зазначив, що інспекторами праці використовувались затверджені форми актів, які вони не уповноважені змінювати та вносити корективи.

Також відповідач вважає безпідставними твердження позивачки про не направлення їй повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу та постанови про накладення штрафу, зазначаючи, що 02.12.2020 Управлінням, направлено позивачці лист про отримання уповноваженою особою Управління матеріалів інспекційного відвідування, а також повідомлено про строк розгляду справи про накладення штрафу. В подальшому, 14.01.2021 листом № 154/04-04 позивачці надіслано копію постанови про накладення штрафу, яку вона отримала.

24.06.2021 стороною позивача подано відповідь на відзив, у якій висловлено незгоду із аргументами відзиву та підтримано позовні вимоги у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивачки звертала увагу на те, що посадові особи відповідача керувались положеннями Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, яку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнано нечинною. Крім цього, у день запланованого інспекційного відвідування посадовими особами відповідача складено акт від 25.11.2020 невстановленої форми, як доказ відмови позивачки у допуску до інспекційного відвідування. Адвокат стверджувала, що документів, складення яких передує накладенню штрафу, не було вручено/надіслано позивачці, що виключило змогу останньої подати вмотивовані заперечення до моменту винесення спірної постанови.

24.06.2021 представником ФОП ОСОБА_2 подано до суду клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 13.07.2021 клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судовому засіданні 15.07.2021 судом розпочато з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами та оголошено перерву до 27.07.2021 у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

У своїх усних поясненнях представник ФОП ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Мотивувала їх тим, що позивачка не здійснювала підприємницької діяльності у місці проведення інспекційного відвідування, а саме інспекційне відвідування призначено із порушенням встановленого порядку. Звернула увагу на те, що Акт № ВН14108/195/НП від 25.11.2020 не може вважатися законною підставою для прийняття спірної постанови, оскільки передумовою його складення повинно бути оформлення та вручення позивачці вимоги про надання необхідних для проведення контрольного заходу документів, чого зроблено не було. На думку адвоката, відповідачем також порушено процедуру прийняття оскарженої постанови від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС.

Відповідач у своїх усних поясненнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Просив врахувати, що інспекційне відвідування призначено за наявності передбачених законодавством підстав. За словами відповідача, ФОП ОСОБА_2 була зобов`язана допустити до проведення інспекційного відвідування та забезпечити умови для його проведення однак цих обов`язків вона не виконала. Це стало підставою для складення акта яким задокументовано факт не надання інформації, необхідної для здійснення інспекційного відвідування. Такий акт є достатньою підставою для прийняття спірної постанови про накладення штрафу.

22.07.2021 до суду надійшла заява представника ФОП ОСОБА_2 адвоката Брожко Н.І. із проханням вирішити питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

26.07.2021 в суді зареєстровано клопотання позивачки про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

27.07.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

У судовому засіданні призначеному на 27.07.2021 судом постановлено ухвалу про витребування у Головного управління ДПС у Вінницькій області додаткових доказів та оголошено перерву у розгляді справи до 10.08.2021.

05.08.2021 до суду надійшов лист Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо витребуваних доказів.

У судовому засіданні 10.08.2021 судом досліджено письмові докази та заслухано додаткові пояснення представників сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, надавши оцінку аргументам, що наведені у заявах по суті справи та здобутим доказам, суд встановив наступне.

Наказом від 09.11.2020 № 1098-о «Про проведення інспекційного відвідування» призначено інспекційне відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань додержання законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору та незабезпечення сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 46).

Інспекційне відвідування вирішено провести з 16.11.2020 по 27.11.2020, а доручено його проведення головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Жовтяку В.Г. за участю головних державних інспекторів Короленка В.О. та Ветушинського Г.І.

Фактичною підставою для прийняття наказу зазначено звернення ОСОБА_4 від 19.10.2020 № 02-Х526/10.

На підставі наказу від 09.11.2020 № 1098-о оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування від 09.11.2020 № 095/04-03. У направлені зазначено, що інспекційне відвідування буде проведено головним державним інспектором Управління Жовтяком В.Г. за участю головних державних інспекторів Короленка В.О. та Ветушинського Г.І. (а.с. 47).

25.11.2020 головним державним інспектором Управління Жовтяком В.Г. складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ВН/14108/195/НП (а.с. 50-52).

У акті зазначено про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку із ненаданням ФОП ОСОБА_2 інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

Листом від 01.12.2020 позивачку повідомлено про надходження до Управління акту від 25.11.2020, а також про те, що протягом 45 днів буде розглянута справа про накладення штрафу (а.с. 54).

13.01.2021 відповідачем прийнято постанову № ВН 14108/195/НП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 80000 грн (шістнадцять розмірів мінімальних заробітних плат) (а.с. 58-59).

Фактичною підставою для прийняття постанови зазначено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 25.11.2020 № ВН14108/195/НП, а нормативною - ст. 265 КЗпП України.

Листом від 14.01.2021 позивачці направлено на виконання постанову про накладення штрафу від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС (а.с. 56-57).

Позивачка із постановою про накладення штрафу не погодилася та звернулася в суд із позовом про її скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю є Державна служба України з питань праці (Держпраці), яка згідно п. 7 Положення, здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у тому числі фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), унормована Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823.

Згідно п. 2 Порядку від 21.08.2019 № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 Порядку від 21.08.2019 № 823, однією із підстав для здійснення інспекційних відвідувань є звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Судом встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивачки стала заява ОСОБА_4 від 16.10.2020 у якій вона просила провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з нарахованої заробітної плати у зв`язку із проблемами у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності (а.с. 45).

Заява ОСОБА_4 надійшла до відповідача 19.10.2020 та зареєстрована за номером 526 у Журналі реєстрації пропозицій, заяв, скарг громадян щодо трудового законодавства (а.с. 110-112).

Відтак, Наказ від 09.11.2020 № 1098-о «Про проведення інспекційного відвідування» прийнятий за наявності законних підстав, адже звернення ОСОБА_4 від 16.10.2020 є достатньою підставою для здійснення інспекційного відвідування позивачки.

Із посиланням на ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, ФОП ОСОБА_2 у позові зазначає, що підставою для проведення щодо неї інспекційного відвідування поряд із зверненням фізичної особи повинно було б бути погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю) або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Оцінюючи зазначений аргумент, суд керується наступними мотивами.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону від 05.04.2007 № 877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Зазначені органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог, у тому числі, частини третьої статті 6, цього Закону.

Частиною 3 ст. 6 Закону від 05.04.2007 № 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

При цьому суд звертає увагу, що норма на яку зіслалась позивачка (щодо наявності погодження) міститься у абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону від 05.04.2007 № 877-V, а тому не поширюється на правовідносини щодо проведення територіальними органами Держпраці інспекційних відвідувань призначених на підставі звернень працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Відтак, твердження позивачки про порушення відповідачем приписів статті 6 Закону від 05.04.2007 № 877-V є безпідставними.

У свою чергу судом встановлено, що з метою проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 на підставі наказу від 09.11.2020 № 1098-о оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування від 09.11.2020 № 095/04-03 у якому вказано особу, що буде проводити інспекційне відвідування (головний державний інспектор Управління Жовтяк В.Г.) та зазначено номер та дату видачі його посвідчення (№ 195 від 10.07.2017). Тому суд вважає, що відповідачем дотримано норм які регулюють процедуру організації інспекційного відвідування та оформлення документів з метою уповноваження посадових осіб Управління на його проведення.

Як встановлено із наказу від 09.11.2020 № 1098-о та направлення від 09.11.2020 № 095/04-03, строк проведення заходу визначено з 16.11.2020 по 27.11.2020.

Згідно п. 9 Порядку від 21.08.2019 № 823, тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Отже, цієї процедурної норми яка унормовує допустиму тривалість запланованого заходу відповідач теж дотримався.

25.11.2020 при спробі провести інспекційне відвідування складено Акт № ВН14108/195/НП від 25.11.2020 «Про неможливість проведення інспекційного відвідування» (а.с 50-52).

Актом задокументовано створення ФОП ОСОБА_2 перешкод у діяльності інспектора праці у спосіб «ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування».

Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що за місцем здійснення інспекційного відвідування ( АДРЕСА_1 ) вона підприємницької діяльності не здійснює із листопада 2019 року, оскільки передала належне їй приміщення (торговий зал магазину « Ідеал ») за договором оренди від 27.11.2019 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 . Як доказ нею надано договір оренди приміщення № 09 від 27.11.2019.

Оцінюючи вказаний аргумент суд враховує, що згідно договору оренди приміщення № 09 від 27.11.2019 орендодавець (ФОП ОСОБА_2 ) передає, а орендар (ФОП ОСОБА_3 ) бере у тимчасове володіння місце у торговому залі магазину « Ідеал », за адресою АДРЕСА_1 , площею 78.10 кв.м. (а.с. 25).

Термін оренди складає 5 років, тобто із 27.11.2019 по 27.11.2025 (п. 4 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років (ч. 2 ст. 793 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В силу ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відтак, беручи до уваги, що строк договору оренди нерухомого майна (приміщення) № 09 від 27.11.2019 становить більше трьох років, такий договір підлягав нотаріальному посвідченню. Недотримання вимог Кодексу про нотаріальне посвідчення договору вказує на те, що такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує жодних правових наслідків крім тих, що пов`язані із його нікчемністю. Тому суд не приймає до уваги посилання позивачки на договір № 09 від 27.11.2019 як на доказ того, що за адресою АДРЕСА_1 у торговому залі магазину « Ідеал » підприємницьку діяльність здійснює не вона, а інший підприємець - ФОП ОСОБА_3 .

Крім того, судом оглянуто копію Витягу з реєстру платників єдиного податку від 18.10.2017 № 540 щодо ФОП ОСОБА_2 та встановлено, що одним із місць провадження нею господарської діяльності є АДРЕСА_1 , « Ідеал » (а.с. 15). Загальновідомим є факт зміни назви

АДРЕСА_4 ФОП ОСОБА_2 як платника єдиного податку анульовано та виключено її із Реєстру 30.09.2020. Однак, належних, допустимих та достовірних доказів зміни позивачкою вказаного місця здійснення підприємницької діяльності як до так і після припинення її статусу як особи, що перебуває на спрощеній системі оподаткування стороною позивача до суду не надано.

При цьому суд критично оцінює посилання позивачки на довідку АТ КБ «Приват Банк» від 22.06.2020, оскільки ця довідка містить лише інформацію про надання банком позивачці еквайрингових послуг за вказаними у ній торговими точками, що не виключає здійснення нею господарської діяльності за іншими адресами (а.с. 99). Тому цей доказ не може вважатися належним та достовірним джерелом інформації про усі місця провадження ФОП ОСОБА_2 підприємницької діяльності.

Щодо посилань позивачки на податкову звітність, то суд вважає подані податкові декларації неналежними доказами, адже такі взагалі не містять відомостей про фактичні місця здійснення підприємницької діяльності (а.с. 100-101). У них зазначено виключно інформацію про податкову адресу позивачки, що не є тотожною адресі здійснення підприємницької діяльності.

Відтак, суд вважає доведеним той факт, що за місцем здійснення інспекційного відвідування ( АДРЕСА_1 ) підприємницьку діяльність здійснювала ФОП ОСОБА_2 , що й задокументовано Актом «Про неможливість проведення інспекційного відвідування» від 25.11.2020.

Позивачка з поміж іншого позов мотивує тим, що передумовою складення Акта «Про неможливість проведення інспекційного відвідування» повинно бути пред`явлення інспектором об`єкту контролю письмової вимоги про надання інформації необхідної для проведення інспекційного відвідування і лише невиконання такої вимоги є проявом перешкоджання підприємцем проведенню інспекційного відвідування та створює підстави для оформлення акта.

Однак суд не погоджується із такими аргументами з наступних мотивів.

Відповідно до п.п. 1-3 п. 10 Порядку від 21.08.2019 № 823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Пунктом 11 Порядку від 21.08.2019 № 823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно п. 14 Порядку від 21.08.2019 № 823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік ймовірних способів створення перешкод у діяльності інспектора праці, які можуть бути підставою для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування не є вичерпним.

Для кваліфікації дій чи бездіяльності об`єкта контролю як таких, що створюють перешкоди у реалізації інспектором своїх повноважень визначальним є те, чи є можливим інспектору за певної поведінки об`єкта реалізувати ті права, що надані йому пунктом 10 Порядку від 21.08.2019 № 823.

Письмова вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів формується у тому випадку, коли інспекційне відвідування фактично розпочато, але наданої об`єктом контролю інформації недостатньо для його продовження та завершення. В такому випадку у вимозі зазначається перелік інформації та/або документів, надання яких є необхідним для забезпечення повноти проведення інспекційного відвідування та повідомляється про обов`язок їх надання.

При цьому, в силу п. 14 Порядку від 21.08.2019 № 823, ненадання на письмову вимогу інформації необхідної для проведення інспекційного відвідування є лише одним із можливих способів створення перешкод у діяльності інспектора праці. Тоді як обмеження у доступі (допуску) до приміщень які використовуються об`єктом контролю, що мало місце у спірних правовідносинах, виключає як можливість проведення інспекційного відвідування в цілому так і оформлення та вручення підприємцю письмових вимог про надання необхідної інформації та/або документів. Безперечно така поведінка об`єкта контролю є способом створення перешкод у діяльності інспектора праці, адже перешкоджає в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 Порядку від 21.08.2019 № 823, а тому вважається достатньою законною підставою для складення Акта № ВН14108/195/НП від 25.11.2020 «Про неможливість проведення інспекційного відвідування».

Отже, посилання позивачки на відсутність обов`язкової письмової вимоги як передумови для складення акта про неможливість проведення інспекційного відвідування є безпідставними.

Обґрунтовуючи позов ФОП ОСОБА_2 акцентує увагу і на тому, що Акт № ВН14108/195/НП від 25.11.2020 підписаний не всіма визначеними у направленні посадовими особами. Цей дефект акта, на її думку, вказує на протиправність прийнятої на його підставі постанови.

Надаючи оцінку цим аргументам позову, суд виходить із таких мотивів.

Перш за все, суд бере до уваги, що норми Закону від 05.04.2007 № 877-V та Порядку від 21.08.2019 № 823 не зобов`язують проводити інспекційне відвідування групою інспекторів у складі більше однієї особи. До того ж, у пункті 17 Порядку від 21.08.2019 № 823 передбачено, що акт складається та підписується інспектором праці (вжито в однині).

Тому визначальним при оцінці цього питання є зміст розпорядчого документу (наказу) про проведення інспекційного відвідування, адже коло уповноважених на проведення інспекційного відвідування осіб першочергово визначається у наказі.

Судом встановлено, що наказом від 09.11.2020 № 1098-о «Про проведення інспекційного відвідування» призначено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 і доручено його проведення головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Жовтяку В.Г. за участю головних державних інспекторів Короленка В.О. та Ветушинського Г.І. (пункт 1).

Пунктом 3 наказу зобов`язано головного державного інспектора Жовтяка В.Г. вжити відповідних заходів реагування.

Відтак, складання головним державним інспектором Управління Жовтяком В.Г. Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН/14108/195/НП узгоджується із нормою п. 17 Порядку від 21.08.2019 № 823 та наказом про проведення інспекційного відвідування. Статус інших державних інспекторів Короленка В.О. та Ветушинського Г.І. як інспекторів, які можуть залучатися до участі у проведенні інспекційного відвідування не змінює того, що особою відповідальною за його проведення та уповноваженою на складення документів за результатом відвідування призначена саме Жовтяка В.Г .

Щодо аргументів позивачки про те, що при складанні Акта «Про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування» від 25.11.2020 № ВН/14108/195/НП посадові особи відповідача керувалися Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, яку визнано нечинною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17, суд зазначає наступне.

Безспірно встановлено, що при організації інспекційного відвідування позивачки відповідач керувався нормами Порядку від 21.08.2019 № 823. Висновок про застосування визнаної нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 представником позивача зроблено лише з огляду на те, що в Акті від 25.11.2020 № ВН/14108/195/НП містяться посилання на цей нормативно - правовий акт.

При цьому стороною позивача не враховано, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 08.07.2020 № 617 внесено зміни до Постанови Уряду від 21.08.2019 № 823 «Про деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (якою затверджено Порядок від 21.08.2019 № 823) та передбачено, що порядок складення та форми акта, висновку визначаються Мінекономіки. До затвердження Мінекономіки зазначених Порядку складення та форм акта, висновку, вимоги застосовуються Порядок складення та форми акта, висновку, вимоги, затверджені Мінсоцполітики.

До 06.01.2021 діяв Наказ Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», яким було затверджено форму акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Тому, на момент складання Акта «Про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування» від 25.11.2020 № ВН/14108/195/НП відповідач правомірно керувався чинним Наказом Міністерства соціальної політики України. Посилання у вступній частині затвердженої форми акта на Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, не може бути підставою для висновку про неправомірність дій інспектора щодо складання акта як і підставою для висновку про незаконність прийнятої на підставі такого акту постанови, адже уповноважений на проведення інспекційного відвідування інспектор не вправі вносити зміни у затверджену форму акта, крім цього зміст акта дає підстави та можливість встановити обставини неправомірної поведінки позивачки щодо створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування.

Щодо аргументів позивачки про те, що відповідачем порушено порядок накладення штрафу та процедуру прийняття постанови про накладення штрафу на підставі Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП, то суд їх оцінює критично із таких мотивів.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

Відповідно до п. 2 Порядку від 17.07.2013 № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Підставою для накладення штрафу є, в тому числі, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

При дослідженні процедури прийняття спірної постанови суд встановив, що її прийнято заступником начальника управління Держпраці у Вінницькій області Гаєвим С.О. на підставі Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, тобто уповноваженим суб`єктом на підставі визначеного документу, що повністю узгоджується із нормами п. 2 Порядку від 17.07.2013 № 509.

Водночас суд погоджується із твердженням представника позивачки про те, що інший акт від 25.11.2020, що складений в довільній формі не може вважатися допустимою підставою для прийняття спірної постанови від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС. Проте цей аргумент не впливає на висновок суду про правомірність оскаржуваного рішення, адже як зазначалося достатньою підставою для його прийняття став Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 25.11.2020 № ВН 14108/195/НП, що відповідає затвердженій формі. Жодних доказів врахування при прийнятті постанови іншого акта (складеного в довільній формі) судом не здобуто і у тексті постанови немає посилань на цей акт як на підставу для її прийняття.

Пунктом 3 Порядку від 17.07.2013 № 509 передбачено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Про дату одержання документів (зокрема акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування), уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Рекомендованим листом від 01.12.2020 позивачку повідомлено про надходження 30.11.2020 до Управління акту від 25.11.2020, а також про те, що протягом 45 днів буде розглянута справа про накладення штрафу (а.с. 54-55). Відтак встановлений пунктом 3 Порядку від 17.07.2013 № 509 обов`язок відповідач виконав у належний спосіб.

Згідно п. 4 Порядку від 17.07.2013 № 509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

13.01.2021 відповідачем прийнято постанову № ВН 14108/195/НП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 80000 грн (шістнадцять розмірів мінімальних заробітних плат) (а.с. 58-59).

Рекомендованим листом із повідомленням про вручення від 14.01.2021 позивачці у встановлений строк направлено на виконання постанову про накладення штрафу від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС (а.с. 56-57).

Отже, відповідач в повному обсязі дотримався процедури прийняття оскаржуваної постанови, що передбачена нормами пунктів 2-4 Порядку від 17.07.2013 № 509, а тому доводи позивачки не знайшли свого підтвердження.

Розмір штрафу визначається нормою абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, яка передбачає, що недопущення до проведення перевірки з питань виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, створення перешкод у її проведенні є підставою для відповідальності у вигляді штрафу у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Як зазначалося, підставою для проведення інспекційного відвідування позивачки стала заява ОСОБА_4 від 16.10.2020 у якій вона просила провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 саме із питання сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з нарахованої заробітної плати у зв`язку із існуючими, на її думку, порушеннями.

Тому, при нарахуванні суми штрафу відповідач у повній відповідності із нормами ст. 265 КЗпП України визначив його розмір як добуток величини мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» (5000 грн) та встановленої Кодексом кратності (16), що становить 5000 х 16 = 80000 грн.

Підсумовуючи встановлені при розгляді цієї справи обставини та надану їм оцінку суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про накладення штрафу від 13.01.2021 № ВН 14108/195/НП-ФС відповідач діяв на підставі та в межах наданих законом повноважень, у встановлений спосіб та із урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття. Тому, оскаржена постанова є правомірною, а підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні. Отже, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено, підстави для присудження в користь ФОП ОСОБА_2 понесених при розгляді справи судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Управління Держпраці у Вінницькій області - вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, 21050, .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.08.2021

Суддя Богоніс Михайло Богданович