Справа № 460/202/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2021 року м. Рівне №460/202/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної податкової служби у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповіадльністю " РІНТКО"
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 №1-1717, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 46533,30 грн.

Мотивуючи вимоги позову зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частки у приватній спільній частковій власності на нежитлові приміщення від 09.09.2016 ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 придбав нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з укладанням вказаного договору купівлі-продажу, в силу положень ч.1 та 2 ст.120, п."е" ч.1 ст.141 ЗК України, ч.3 ст.7, ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі", ч.1 та п.1, 2 ч.2 ст.11, ст.377 ЦК України, припинено дію договору оренди земельної ділянки, на якій розташований відчужений об`єкт нерухомого майна, що укладений ОСОБА_1 . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239918645 за ОСОБА_1 не зареєстровано право користування (оренди) будь-якої земельної ділянки. Тому, станом на 14.04.2020 у відповідача не було правових підстав приймати податкове повідомлення-рішення щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежами : орендна плата з фізичних осіб 18010900 за 2020 рік в розмірі 46 533,30 грн. Зауважував, що ТзОВ "РІНТКО", як набувач об`єкту нерухомого майна (будівель, споруд) та фактичний користувач земельної ділянки з січня 2017 року, самостійно повинно було здійснити розрахунок суми податкового зобов`язання за 2020 рік за фактичне користування земельною ділянкою на якій розташований відчужений ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна. На переконання позивача, винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є фактично подвійним нарахуванням плати за земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи та яка зобов`язана здійснювати сплату плати за землю. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2021 на 09:30 год. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "РІНТКО".

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві від 01.03.2021, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що 02.11.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі з Млинівською райдержадміністрацією. Відповідно до умов договору в оренду передається лише земельна ділянка загальною площею 3,0 га. Договір укладено на 20 років. Жодних доказів того, що вказаний договір оренди землі розірваний та/або речове право оренди на земельну ділянку зареєстроване за іншим платником позивачем не надано. Таким чином, Головним управлінням ДПС у Рівненській області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 №1-1717, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 46533,30 грн. Просив повністю відмовити у задоволенні позову (а.с.41-42).

Ухвалою суду від 01.03.2021 клопотання представника позивача про відкладення судового засідання - задоволено. Підготовче засідання у справі №460/202/21 відкладено до 15.03.2021 до 16:00 год.

04.03.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якій він висловив свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення (а.с.62-63).

Ухвалою суду від 15.03.2021 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 08.04.2021 на 16:00 год.

08.04.2021 судовий розгляд відкладено до 06.05.2021 до 14:30 год.

Ухвалою суду від 06.05.2021 вирішено перейти до розгляду справи №460/202/21 у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що розгляд справи вирішено проводити у письмовому провадженні, то відповідно до положень ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

02.11.2011 між Рівненською обласною державною адміністрацією в особі голови Млинівської райдержадміністрації Худик Ганни Романівни (далі - Орендодавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (далі - Орендарі) укладено Договір оренди землі (а.с.47-50), відповідно до умов якого в оренду передається на 20 років земельна ділянка загальною площею 3,0 га, на якій розташовані об`єкти нерухомості - адмінбудівля, сушила, котельня, піч, льох, вбиральня, яка належить на праві спільної приватної власності Орендарям.

09.09.2016 приватний нотаріус Чубай О.С посвідчив Договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві спільної частковій власності на нежитлові приміщення, відповідно до якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) придбав 1/2 частки у праві спільної часткової власності, що складається з нежитлових приміщень: "А-1" - сушила загальною площею 1151,0 кв.м., "Б" - котельня загальною площею 75,9 кв.м.; "В" - піч, загальною площею 214,8 кв.м., "Д" - льох, "Е" - вбиральня, "Г" - адмінбудівля, загальною площею 238,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239918645 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не зареєстровано право користування (оренди) будь-якої земельної ділянки (а.с.13).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239918634 за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не зареєстровано право користування (оренди) будь-якої земельної ділянки, а також право власності на придбаний відповідно до договору купівлі-продажу від 09.09.2016 об`єкт нерухомого майна (а.с.14).

Разом з тим, з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239918664 та №239929355 судом встановлено, що право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 38, а саме: 1/2 частки у праві спільної часткової власності, що складається з нежитлових приміщень: "А-1" - сушила загальною площею 1 151,0 кв.м., "Б" - котельня загальною площею 75,9 кв.м.; "В" - піч, загальною площею 214,8 кв.м., "Д" - льох, "Е" - вбиральня, "Г" - адмінбудівля, загальною площею 238,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.02.2017 зареєстровано за ТзОВ "РІНТКО"() на підставі акта прийому-передачі майна б/н від 21.02.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ "РІНТКО", що засвідчений приватним нотаріусом Тимощуком О.М. (а.с.15-16, 17-19).

14.04.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1-1717 (а.с.7), яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 46533,30 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За пп.14.1.72 і 14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пп.269.1.1 і 269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (п.287.6 ст.287 ПК).

У ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтями 125 і 126 цього Кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень пп.14.1.72, 14.1.73 п.14.1 ст.14, пп.269.1.1, 269.1.2 п.269.1, п.269.2 ст.269, пп.270.1.1, 270.1.2 п.270.1 ст.270, п.287.7 ст.287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 08.06.2016 (справа №21-804а16) та постанові від 12.09.2017 (справа №21-3078а16), а також Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №825/308/17), від 19.06.2018 (справа №822/2696/17), від 17.12.2019 (справа № 804/4739/16).

Із установлених судом обставин справи вбачається, що позивачем 09.09.2016 продано ОСОБА_2 1/2 частки у праві спільної часткової власності, що складається з нежитлових приміщень, розташованих на орендованій ним земельній ділянці.

Тому, у зв`язку з укладанням вказаного договору купівлі-продажу припинено дію договору оренди земельної ділянки, на якій розташований відчужений об`єкт нерухомого майна, що укладений ОСОБА_1 .

Відповідно, у зв`язку з укладанням вказаного договору купівлі-продажу до ОСОБА_2 перейшло право оренди на умовах визначених договору оренди земельної ділянки, на якій розташований відчужений об`єкт нерухомого майна, що укладений ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 38, а саме: 1/2 частки у праві спільної часткової власності, що складається з нежитлових приміщень: "А-1" - сушилка загальною площею 1 151,0 кв.м., "Б" - котельня загальною площею 75,9 кв.м.; "В" - піч, загальною площею 214,8 кв.м., "Д" - льох, "Е" - вбиральня, "Г" - адмінбудівля, загальною площею 238,1 кв.м., з 22.02.2017 зареєстровано за ТзОВ "РІНТКО" () на підставі акту прийому-передачі майна б/н від 21.02.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ "РІНТКО".

За таких обставин, з моменту набуття права власності на будівлі, що розташовані на попередньо орендованій позивачем земельній ділянці іншою особою, для нього така оренда землі вважається припиненою, що свідчить про відсутність у позивача обов`язку щодо плати за землю з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно іншою особою, а саме: з 22.02.2017 за ТзОВ "РІНТКО".

Така позиція відповідає висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 07.07.2015 у справі 826/12388/13-а: "Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно".

Висновки аналогічного характеру також викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №804/886/18.

При цьому, суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на відсутність доказів розірвання договору оренди землі від 02.11.2011, оскільки з огляду на положення ч.2 ст.120 ЗК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі", при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Суд наголошує, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов`язанні.

Отже, правових підстав для визначення позивачеві податкового зобов`язання з орендної плати за землю за 2020 рік податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2020 №1-1717 у відповідача не було.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність та обґрунтованість свого рішення. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи (а.с.28).

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, код ЄДРПОУ ВП 44070166), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "РІНТКО" (вул. Кузнецова, 100, с.Новини, Млинівський район, Рівненська обл., 35134, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 №1-1717.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 серпня 2021 року

Суддя С.А. Борискін