Справа № 381/2370/21
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника третьої особи Котух М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Пташник Григорія Васильовича, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Пташник Г.В. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 28.06.2021 року керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Одеса на 224 км. автодороги Київ-Знамянка був зупинений співробітником поліції, причиною якої, як пояснив інспектор стало перевищення швидкості руху на 68 км/год. На підставі цього співробітник поліції виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 1700 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Паравила дорожнього руху він не порушував, а дії поліцейського патрульної поліції Пташник Г.В. при її винесенні є протиправними. Зазначає, що відповідач тримаючи в руках прилад Трукам, при проведенні фіксації швидкості руху транспортного засобу грубо порушив законодавство. Враховуючи наведене, позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова винесена незаконно, на місці вчинення правопорушення, з істотним порушенням прав позивача та процедури розгляду справи, та не відповідає обставинам справи, протокол про адміністративне правопорушення не складався. За таких обставин просив визнати протиправною та скасувати оскаржену постанову.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

30.07.2021 року, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що під час несення служби, за допомогою лазерного вимірювання швидкості Trucam LTI 20/20 (серійний номер ТС000424) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Mersedes-Benz Е350», номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 178 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 68 км/год, чим порушив п.12.9 (Б) ПДР України. Після чого автомобіль було зупинено на підставі ч. 1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Встановивши факт порушення вимог п.12.9 б ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч.4 ст.122 КУпАП, якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 1700 грн, відповідно до санкції статті. В постанові зазначено, що вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20, серійний номер ТС000424, фото з даного приладу, на якому зафіксовано державний номерний знак ТЗ, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму додається. Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію. Лазерний вимірювач швидкості Trucam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м. З відстані у 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного приладу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи для зупинення порушника. Посилання позивача на порушення ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» є помилковим, оскільки лазерний вимірювач швидкості Трукам не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Покази приладу Трукам оцінюються інспектором як доказ у розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Проте, технічний засіб вимірювання швидкості Трукам використовується на підставі п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію». Використання приладу інспектором поліції, тримаючи його в руках, не впливає на точність вимірювання. Зазначена ділянка дороги облаштована дорожнім знаком 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху». Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції.

В судове засідання позивач не з`явився, 20.07.2021 року на електронну пошту суду направив заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність.

В судове засідання відповідач не з`явився, з урахуванням відзиву просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник третьої особи просив в задоволенні позову відмовити врахувавши обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При розгляді справи судом встановлено, що постановою серії ДП 18 № 484903 від 28.06.2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1700 грн.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 28.06.2021 року о 10:12 год. на а/д М-05 Київ-Одеса 224 км Уманський район, керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz Е350», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 178 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху на 68 км., порушивши п. 12.9 (Б) ПДР України та допустив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом TruСАM ТС000424.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.9 (б) ПДР України, водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5 та 12.7, на ділянці дороги встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі. на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 4 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР України, а саме п. 12.9 (б) ПДР України, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зважаючи на те, що зазначене рішення Конституційного Суду України прийняте до внесення змін до ст. 258 КУпАП, то дії відповідача щодо складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Камера з якої здійснювалася зйомка не є автоматичною камерою та використовувалася в «ручному» режимі.

В судовому засіданні досліджений відеозапис та фото-файл від 28.06.2021 року з приладу Trucam LT1 20/20 №ТС000424, на якому зафіксований автомобіль позивача, який рухається на АД М 05 Київ-Одеса 224 км.

Як зазначено на фото-файлі _е6000_0628_101224.jmf, автомобіль позивача державний номер НОМЕР_1 рухається 28.06.2021 року о 10:12:24, зі швидкістю 178 км/год., що навіть з похибкою приладу +_2 км/год., перевищує дозволену швидкість 110 км/год. на 68 км/год.

Та обставина, що інформаційно-вказівний знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів, не встановлений, як зазначив позивач, спростовується фотокопією схеми доданої відповідачем до відзиву.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21182, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 13 січня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000424, відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +- 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. Свідоцтво про повірку чинне до 13 січня 2022 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/2182, яке дійсне до 13.01.2022 року, підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000424 до застосування.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст.122 КУпАП.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв`язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина 4 ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.4 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.4 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Таким чином, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ДП18 № 484903 по справі про адміністративне правопорушення 28.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286,292,295 КАС України, на підставі ст 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ідент.номер - НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 до інспектора взводу ПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Пташник Григорія Васильовича, місцезнах.: м.Черкаси, вул. Лесі Українки, 21, третя особа - Департамент патрульної поліції, місцезнах.: м. Київ, вул. Федора Ернета, буд. 3 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.08.2021 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей