Справа № 580/4701/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року справа № 580/4701/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Бобра Д.О. від імені ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.07.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла позовна заява Бобра Д.О. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 3/1; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за період з 2015 року до 2019 рік;

зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану ним щорічну основну оплачувану відпустку за період з 2018 року до 2019 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач всупереч вимог закону не виплатив грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за вказаний вище період.

Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснювати розгляд справи правилами спрощеного позовного провадження та установив відповідачу строк 15 днів з дати отримання ухвали для надання відзиву та доказів, що витребувані судом, у т.ч. щодо клопотання позивача.

Відповідно до відомостей рекомендованих повідомлень копії вказаних ухвал відповідачу та позивачу вручено 22.07.2021.

03.08.2021 суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні заяви відповідача від 30.07.2021 (вх.№28276/21) про перехід із спрощеного провадження до загального позовного, проведення судового засідання.

Правом подати відзив відповідач не скористався. Вимогу суду щодо надання документів не виконав. Про поважність причин такого невиконання суд не повідомив. Водночас у згаданій вище заяві вказував, що не є ані розпорядником бюджетних коштів, ані їх одержувачем, з огляду на що будь-які бюджетні зобов`язанні та платежі не здійснювалися.

Зважаючи, що обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З відомостей трудової книжки НОМЕР_2 суд установив, що позивач прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України з 16.04.1997, з 07.11.2015 прийнятий на службу в Національну поліцію України, де працював до 13.07.2020.

Відомостями з ЄДРПОУ підтверджується, що відповідач зареєстрований як орган державної влади з 07.11.2015.

Витягом з наказу Управління поліції охорони в Черкаській області від 13.07.2020 №257 о/с підтверджується, що позивача звільнено з посади командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Черкаській області з 13.07.2020. Вказаним наказом доручено виплатити йому компенсацію за 22 дні невикористаної відпустки за 2020 рік та вихідну допомогу при звільненні в розмірі 25% місячного грошового утримання по вислузі 24роки 07 місяців 29 днів.

15.04.2021 адвокат позивача - Бобер Д.О. звернувся письмовим запитом до відповідача, в якому просив надати довідку про невикористані дні відпустки його клієнта (позивача) за весь період його служби у відповідача та довідку про середньоденний розмір його грошового забезпечення на дату звільнення.

Оскільки відповіді не отримав, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.92 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - ЗУ №580-VIII) поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Обчислення тривалості відпусток поліцейських врегульоване в ст.93 вказаного Закону.

Зокрема, тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році.

Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб.

Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Отже, позивач під час несення служби у відповідача мав право на щорічну основну відпустку 30 календарних днів за кожен відпрацьований рік: 30 (за службу в період 07.11.2015-07.11.2016) + 30 (за службу в період 07.11.2016-07.11.2018) + 30 (за службу в період 07.11.2018-07.11.2019) + 22 (пропорційно відпрацьованій службі за період 07.11.2019-13.07.2020, що визначено наказом від 13.07.2020) = 112днів.

Доводи позову про невиплату компенсації за період з 2015 до 2019 року обґрунтовані виключно у вказаних вище межах дат проходження ним публічної служби у відповідача.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів, що у період з 07.11.2015 до 13.07.2020 проходив публічну службу у відповідача, у зв`язку з чим відповідно до вказаної вище норми ЗУ №580-VIII набув право на щорічну основну оплачувану відпустку 30 днів за кожен повний відпрацьований рік.

Відповідач всупереч вимог отриманої ним ухвали суду від 12.07.2021 не надав суду доказів виплати позивачу грошового забезпечення, грошової компенсації за вказані вище періоди служби позивача, у т.ч. причин такої бездіяльності.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вказаного обов`язку відповідач не дотримався. Відповідно, не довів фактів відбуття позивачем у заявленому спірному періоді у щорічні основні відпустки, нарахування та виплати її грошової компенсації. Посилання на відсутність таких повноважень не є переконливими з огляду на те, що у власному наказі про звільнення позивача встановив виплатити йому таку компенсацію за 22 дні основної відпустки за 2020 рік. Належних, допустимих і достовірних доказів нарахування позивачу такої компенсації будь-яким іншим органом не надав. Водночас відповідно до даних ЄДРПОУ є самостійним органом державної влади.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799 (далі - Порядок №260).

Згідно з п.6 розділу I Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Відповідно до п.11 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Пунктом 7 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до окремих положень п.8 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки.

Докази відбуття позивача у щорічні основні відпустки за період служби у відповідача відсутні.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №260 не врегульовано питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки. Водночас не встановлено і такої заборони. Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 визначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівників. Отже, при вирішенні питання щодо стягнення компенсації за невикористану частину відпустки за попередні роки підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме норми Кодексу законів про працю України, Закону України «Про відпустки», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі - Порядок №100).

Так, згідно частини 1 статі 83 Кодексу законів про працю України, частини 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно з ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оскільки відповідач не довів правомірність спірної своєї бездіяльності за вказаний період служби позивача, вона є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оскільки на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідач за 2020 рік визначив виплатити компенсацію 22-х днів відпустки та протиправно не виплатив позивачу компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за вказаний вище період служби, наявні підстави для зобов`язання його в порядку, межах і спосіб, визначені законом, з урахуванням мотивів суду у цьому рішенні виплатити позивачу грошову компенсацію за відпрацьовані 2018-2019 роки.

Зважаючи на результат вирішеного спору, понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 05.07.2021 про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду позовною заявою в сумі 908,00грн, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеній частині позову - половина.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 3/1; ) щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за період служби з 07.11.2015 до 07.11.2019.

Зобов`язати УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 3/1; ) в порядку, межах і спосіб, визначених законом, з урахуванням мотивів суду у цьому рішенні виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2018-2019роки.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

2. Стягнути з УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хоменка, будинок 3/1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 16.08.2021.