Справа № 640/22183/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 640/22183/18

адміністративне провадження № К/9901/27558/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №640/22183/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС України у місті Києві, Державної фіскальної служби України, в якому просила:

- зобов`язати Державну фіскальну службу України вилучити інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків з використанням цифрових ідентифікаторів (ідентифікаційного номера, серії та номера паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, інших форм) та зберегти за позивачем форму обліку платника податків за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС України у місті Києві здійснювати облік позивача як платника податків за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора; без використання серії та номера паспорта; реєстраційного номера облікової картки платника податків й інших цифрових форм, а лише за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження і за місцем реєстрації;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві вилучити інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, що була надана інспекції під час реєстрації даних податковими органами;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС України у місті Києві проставити у паспорті позивача запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції відніс цю справу до справ незначної складності та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскаржуючи судове рішення, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, позивач окрім підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України (п.1 ч.4 ст.328 КАС України) зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України (справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу).

А саме, у касаційній скарзі скаржник вказує, що справа має виняткове значення для позивача для подальших взаємовідносин у трудовій, майновій, фіскальній та соціальній сферах.

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до наведення окремих цитат з постанов Верховного Суду, переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Твердження заявника касаційної скарги, що справа має виняткове значення для нього, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

При цьому, Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником має виняткове значення, оскільки спірні правовідносини, що склались потребують судового втручання.

Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Таким чином, оскаржуючи судове рішення, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У цій справі, зважаючи на те, що касаційна скарга подана втретє після її повернення, у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.

Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , не підлягають касаційному оскарженню.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №640/22183/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська О. В. Кашпур