Справа № 640/8791/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Київ № 640/8791/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 ВП №61445895 на виконання постанови від 15.01.2020 №60971235.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки виконавчі дії ним не вчинялись, а Позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні №60971235 сплачено кошти на виконання судового рішення у добровільному порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020 відкрито провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено, що Позивачем сплачено кошти на користь стягувача після відкриття виконавчого провадження, з огляду на що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження підлягають стягненню з боржника.

В судовому засіданні 08.12.2020 судом постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ від 28.08.2019 №904/2678/19 про стягнення з АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» 89311,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу за період з 07.02.2019 по 08.02.2019, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» 14.01.2020 подано до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про прийняття вказаного наказу до виконання.

Постановою Відповідача від 15.01.2020 ВП №60971235 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 №904/2678/19.

Того ж дня Відповідачем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 69,00 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору на суму 9123,20 грн. Відповідачем 15.01.2020 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №60971235 до зведеного виконавчого провадження №53314543.

ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» 17.02.2020 подано до Відповідача заяву про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 №904/2678/19 стягувачу.

Крім того, Позивачем 26.02.2020 подано Відповідачу заяву про добровільне виконання рішення суду та повернення виконавчого документа стягувачу, до якої додано платіжне доручення №2562505 від 18.02.2020 про сплату на користь ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» коштів на суму 91232,00 грн.

Постановою Відповідача від 27.02.2020 ВП №60971235 виведено виконавче провадження №60971235 зі зведеного виконавчого провадження та того ж дня винесено постанову ВП №60971235 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із надходженням доказів виконання судового рішення.

В подальшому Відповідачем винесено постанову від 04.03.2020 ВП №61445895 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови від 15.01.2020 №60971235 про стягнення виконавчого збору на суму 9123,20 грн.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивачем оскаржено її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 3 названого Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із частинами 1-4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, на підставі якого може бути відкрите виконавче провадження.

Відповідно до частина 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У відповідності до частини 5 вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з позовної заяви, АТ «Укрзалізницяя» просить визнати протиправною та скасувати постанову ВП №61445895 від 04.03.2020 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ВП №60971235 від 15.01.2020 про стягнення виконавчого збору, насамперед, обґрунтовуючи це тим, що стягнення з Позивача виконавчого збору є неправомірним, оскільки, на його думку, державний виконавець не вчинив жодних дій щодо виконання рішення суду, а судове рішення виконано добровільно.

Отже, Позивач не обґрунтовує протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка у цій справі не оскаржується.

У розмінні Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено відсутність порушення Відповідачем порядку прийняття оскаржуваної постанови ВП №61445895 від 04.03.2020 про відкриття виконавчого провадження, та факт не оскарження Позивачем постанови про стягнення виконавчого збору, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови ВП №61445895 від 04.03.2020 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ВП №60971235 від 15.01.2020 про стягнення виконавчого збору.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №0340/1792/18 (провадження №11-733апп19).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Українська залізниця» - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5).

Відповідач: Печерський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11Б).

Суддя Н.М. Клименчук