Справа № 620/5434/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/5434/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Бородулі В.В.,

представника відповідача Косової О.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська обласна прокуратура звернулася до суду з заявою про роз`яснення рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №620/5434/20, в якій просить роз`яснити рішення суду, а саме:

- в частині стягнення з Чернігівської обласної прокуратури суми невиплаченої при звільненні вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку в сумі 21 053,77 грн шляхом зазначення, що вказана сума включає в себе податок на доходи фізичних осіб (3 789,68 грн) та військовий збір (315,81 грн або 1,5%), оскільки це прямо не зазначено в резолютивній частині;

- в частині стягнення з Чернігівської обласної прокуратури суми коштів у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку (у зв`язку з невиплатою вихідної допомоги) у розмірі 21 053,77 грн шляхом зазначення, що вказана сума включає в себе податок на доходи фізичних осіб (3 789,68 грн) та військовий збір (315,81 грн або 1,5%), оскільки це прямо не зазначено в резолютивній частині.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зважає на таке.

Статею 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено:

1.За заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

2.Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

3.Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

4.Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Вказана стаття передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення його/її тяжко буде виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, дослідивши підстави подання заяви про роз`яснення рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) об`єктом оподаткування фізичної особи - резидента є загальний місячний оподатковуваний доход.

Згідно з пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 цього Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім визначених у ст.165 цього Кодексу. Доходи у вигляді вихідної допомоги, яка виплачується працівнику у зв`язку із припиненням трудового договору, не входить до переліку доходів, визначених ст.165 Кодексу.

Ставка ПДФО становить 18 % (п.167.1 ст.167 Кодексу).

Крім того, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Кодексу (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), зокрема, загальний місячний річний оподатковуваний дохід, до якого включаються інші доходи, передбачені пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Кодексу.

Ставка військового збору становить 1,5 % об`єкта оподаткування, визначеного пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (пп.1.3 цього пункту).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) ПДФО/військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 Кодексу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок/військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи відповідні ставки (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Кодексу).

Згідно із пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Кодексу податковий агент, поняття, якого визначено пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Кодексу, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» (далі - Закон №71) до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України продовжено оподаткування військовим збором (п.161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу).

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Кодексу (підпункт 1.1 пункту 161 підрозділу 10 Кодексу). Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Кодексу (пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 Кодексу (пп.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Враховуючи зазначене, у ситуації, що розглядається, юридична особа Чернігівська обласна прокуратура є податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб і військового збору та несе відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету зазначеного податку і збору.

А отже, оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Таким чином, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом, зменшується на суму податків і зборів.

Враховуючи все вищевикладене, суд вказує, що дохід у вигляді суми вихідної допомоги, яка виплачується працівнику у зв`язку із припиненням трудового договору, оподатковується податковим агентом ПДФО та військовим збором на загальних підставах та відображається у формі № 1ДФ під ознакою доходу «127». При цьому, податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, також підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та стягнення середнього заробітку.

Керуючись ст.ст.248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та стягнення середнього заробітку задовольнити.

Роз`яснити, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми вихідної допомоги, присуджених за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із визначених судом сум, при виплаті працівникові, внаслідок чого виплачена йому на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу та сума вихідної допомоги зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.294 КАСУ, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Житняк