Справа № 640/8568/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м. Київ № 640/8568/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про:

- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 23.12.2019 №46951-10;

- зобов`язання відкликати рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

В обґрунтування позовної заяви з урахуванням відповіді на відзив зазначено, що оскаржувані вимога та рішення прийняті на підставі необґрунтованого висновку відповідача про наявність у ТОВ "Плей БТЛ" податкового боргу, який виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених у податковому повідомленні-рішенні ГУ ДПС у м. Києві від 16.04.2018 №.

Однак, станом на 23.12.2019 грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні ГУ ДПС у м. Києві від 16.04.2018 №, не може вважатись узгодженим у зв`язку із оскарженням ТОВ "Плей БТЛ" вказаного рішення у судовому порядку. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.12.2019 відкрито провадження у справі №640/23586/19 щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №. Відповідно у зв`язку із несплатою вказаного зобов`язання станом на 23.12.2019 не міг виникнути податковий борг як передумова та підстава для прийняття спірних рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зауважив, що правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 № підтверджена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 №826/10120/18.

При цьому, повторне подання позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 № (адміністративна справа №640/23586/19) на думку відповідача є зловживанням прав з боку позивача, адже позивач повторно звернувся до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №, у той час як уже набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 №826/10120/18, якою підтверджено правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №.

До того ж, за результатами розгляду судом повторного позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 № винесено рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2020 №640/23586/19, яким у позові відмовлено.

Позивачем подано відповідь на відзив.

Відтак, керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

На підставі акту перевірки від 20.03.2018 №262/26-15-14-04-05/37881205 Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Плей БТЛ" з податку на додану вартість на загальну суму 390 345 грн, з яких 260 230 грн - за основним платежем та 130 115 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У липні 2018 року ТОВ "Плей БТЛ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №826/10120/18 адміністративний позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 у справі №826/10120/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №826/10120/18 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 та залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019.

02.12.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження у адміністративній справі №640/23586/19 за позовом ТОВ "Плей БТЛ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2020 у справі №640/23586/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020, позов залишено без задоволення.

Станом на 22.12.2019 в ІКП ТОВ "Плей БТЛ" обліковувався борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 510 100,29 грн, у тому числі, податкове зобов`язання - 260 230 грн, штрафні санкції - 130 115 грн, пеня - 119 760 грн.

Вказаний борг почав обліковуватись за ТОВ "Плей БТЛ" у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2019 №.

23.12.2019, у зв`язку із наявність вказаного боргу, відповідачем сформовано та направленого ТОВ "Плей БТЛ" податкову вимогу від 23.12.2019 №46951-10 про сплату податкового боргу з ПДВ у загальному розмірі 510 100,29 грн, у тому числі, податкове зобов`язання - 260 230 грн, штрафні санкції - 130 115 грн, пеня - 119 760 грн.

Також 23.12.2019 контролюючим органом щодо ТОВ "Плей БТЛ" прийнято рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

Позивач не погодився із вказаними вимогою та рішенням від 23.12.2019, а тому звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 67 Конституції України, прийнятій на п`ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 88.1 статті 88 ПК України визначає, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За приписами підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно із пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, необхідною передумовою та визначальною підставою для надсилання платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу.

У даній справі спірним є питання наявності у ТОВ "Плей БТЛ" податкового боргу зі сплати грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2019 №, як необхідної передумови та визначальної підстави для надсилання ТОВ "Плей БТЛ" податкової вимоги від 23.12.2019 №46951-10 та прийняття відповідачем рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

Визначаючись щодо даного питання суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що ТОВ "Плей БТЛ" оскаржило податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 № у судовому порядку, отже, грошове зобов`язання визначене таким податковим повідомленням-рішенням вважається неузгодженим до дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Так, у липні 2018 року ТОВ "Плей БТЛ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №826/10120/18 адміністративний позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 у справі №826/10120/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Частина перша статті 325 КАС України передбачає, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Тобто, станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу (23.12.2019), набуло законної сили судове рішення у справі №826/10120/18 в межах якої відбувалось узгодження грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2019 №.

Водночас, станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу (23.12.2019), ТОВ "Плей БТЛ" повторно звернулось до суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №. Ухвалою Окружним адміністративним судом міста Києва від 02.12.2019 відкрито провадження у адміністративній справі №640/23586/19 за такою позовною заявою.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2020 у справі №640/23586/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020, позов залишено без задоволення.

Проаналізувавши вказані обставини та їх нормативне регулювання, суд зазначає, що ні ПК України, ні КАС України не обмежує особу у кількості позовів, які вона вважає за необхідне подати для оскарження певного рішення контролюючого органу.

З огляду на принцип презумпції правомірності рішень платника податків, суд зазначає, що грошове зобов`язання, визначене рішенням контролюючого органу, вважається узгодженим після набрання законної сили судовими рішеннями в усіх справах в межах яких оскаржується таке рішення контролюючого органу.

При цьому, процесуальним законом передбачено механізм усунення можливості безпідставного ініціювання платником податків повторної процедури судового оскарження рішення контролюючого органу, правомірність якого вже була предметом судового розгляду.

Так, згідно пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Суд зазначає, що підстави позову у справах №640/23586/19 та №826/10120/18 відрізняються.

Під час відкриття провадження у адміністративній справі №640/23586/19 та розгляду такої справи судами першої та апеляційної інстанції не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження за позовною заявою ТОВ "Плей БТЛ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №. Наведене свідчить про відсутність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав судових рішень, що набрали законної сили.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що станом на дату прийняття оскаржуваних вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу (23.12.2019), грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2019 №, не було узгодженим, адже тривав судовий розгляд справи №640/23586/19.

Наведене також спростовує посилання відповідача на те, що повторне подання позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 № (адміністративна справа №640/23586/19) є зловживанням прав з боку позивача.

До того ж, за змістом пункту 2 частини другої статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

При вирішенні даної справи суд побічно враховує також й те, що постановою Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №826/10120/18 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 та залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 №.

Тобто, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №826/10120/18 припинили існування будь-які юридичні наслідки податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 №.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірності обліковування за ТОВ "Плей БТЛ" станом 22.12.2019 податкового боргу з ПДВ у загальному розмірі 510 100,29 грн, а отже й правомірності оскаржуваних вимоги та рішення, а встановлені обставини справи свідчать про протилежне, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 23.12.2019 №46951-10 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

При цьому суд зазначає, що у позовній заяві ТОВ "Плей БТЛ" просило суд зобов`язати відповідача відкликати рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10. Однак, ПК України у статті 60 передбачає виключно можливість відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги, жодна норма ПК України не закріплює можливості відкликати рішення про опис майна в податкову заставу.

Тому, суд вважає, що у даному випадку позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав у спірних правовідносинах, а належним способом захисту прав позивача суд вважає саме визнання протиправним та скасування рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої цієї ж статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню частково з виходом за межі позовних вимог, що носить кількісний показник, а позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 9753,51 грн, то суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації ТОВ "Плей БТЛ" судових витрат зі сплати судового збору виходячи з кількості, а не розміру задоволених / не задоволених позовних вимог. А саме, повернення позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 9753,51 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 23.12.2019 №46951-10 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23.12.2019 №46951-10.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9753,51 грн (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні п`ятдесят одна копійка).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" (місцезнаходження юридичної особи: 02166, місто Київ, проспект Лісовий, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37881205).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Суддя О.М. Чудак