Справа № 240/7673/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м.Житомир

справа № 240/7673/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчук О.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 :

представника відповідача - Горкуши М.А. (в порядку самопредставництва суб"єкта владних повноважень),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області шодо нездійснення обов"язкового працевлаштування ОСОБА_1 після звільнення з посади;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 31.03.2021 №131-к;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з 02.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працювала на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №585-к від 22 серпня 2019 року їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме з 09 вересня 2019 року по 16 липня 2022 року.

Однак, 02.03.2021 її попереджено про звільнення у зв`язку із ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, як юридичної особи публічного права на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

У подальшому, згідно із наказом №131-к від 31.03.2021, виданим Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області її звільнено з посади на підставі п.1-1 ч.1 статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв"язку з ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Позивач, вважаючи своє звільнення та наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №131-к від 31.03.2021 протиправним та таким, що порушує її права, звернулась до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву (за вх.№30029/21) та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Додатково зазначила, що 05.04.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 301 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", якою відмінено рішення про ліквідацію, як юридичних осіб публічного права, територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком, до якого входить в т.ч. Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, та визнано такою, що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" від 16 листопада 2020 року № 1118.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2021 №301 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ від 19.04.2021 року №210 про відміну рішення про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, в перелік яких входить і Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 28.05.2021 (за вх.№29101/21) та запереченнях на відповідь на відзив (за вх.№32634/21).

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 31.03.2021 №131-к виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Постанова Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» від 05.04.2021 №301, якою відмінено рішення про ліквідацію, як юридичних осіб публічного права, територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 118 «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», набула чинності 10.04.2021, тобто після прийняття оскаржуваного рішення щодо звільнення позивача Головою комісії з ліквідації Головного управління.

Відповідач, вказує, що будь-якого порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області не допущено, оскільки на момент видачі оскаржуваного наказу Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2021 № 301 взагалі не існувало.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.10.2017 працювала на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (а.с. 11).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №585-к від 22 серпня 2019 ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09 вересня 2019 року по 16 липня 2022 року включно (а.с. 12).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року №1118 «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» прийнято рішення ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком, зокрема, - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, що не заперечується сторонами.

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України, Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ від 24 листопада 2020 року №504 «Про ліквідацію та утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру» та наказ від 24 листопада 2020 року № 505 «Про затвердження Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року №1118 «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру».

У зв"язку із зазначеним, 02 березня 2021 року ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення. У попередженні зазначено, що у зв"язку з припиненням юридичної особи публічного права шляхом реорганізації державного органу, на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» заплановано звільнення із займаної посади головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Вказано, що строк дії попередження 30 календарних днів з моменту ознайомлення з цим попередженням (а.с. 8).

Позивач була ознайомлена із вказаним попередженням, що засвідчується її підписом (а.с. 8).

Наказом Голови комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру Житомирській області №131-к від 31.03.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з 02.04.2021 у зв"язку з ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" (а.с.13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закон та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша, шоста статті 43 Конституції України).

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, ліквідація державного органу (пункт 1-1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII).

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час попередження позивача про звільнення та прийняття відповідачем оскарженого наказу) підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, в тому числі, є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (п.1 ч.1 ст.87). Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення (ч.3 ст.87).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

02.03.2021 позивач попереджена про наступне звільнення у зв`язку із ліквідацією юридичної особи публічного права - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

В свою чергу, 16.11.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" (далі Постанова №1118), пунктом 1 якої встановлено: ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1, зокрема, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Відповідно до пункту 3 Постанови №1118 установлено, що здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням її територіальних органів згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру; правонаступником майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру; територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення структурних підрозділів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно з пунктом 2 цієї постанови.

24.11.2020 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ №505 "Про затвердження Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1118 Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

Пунктом 4 Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 р. №1118 «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого наказом Держгеокадастру від 24.11.2020 р. №505, було передбачено попередження про наступне можливе звільнення у зв`язку з ліквідацією головних управлінь у терміни - не пізніше 30 календарних днів до запланованої дати звільнення для державних службовців, не пізніше ніж за два місяці до запланованої дати звільнення для інших працівників, вручення повідомлень протягом двох місяців після внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про прийняття рішення про ліквідацію головних управлінь, але не раніше виконання пункту 10 Плану заходів (питання розроблення та затвердження в установленому порядку нової структури та штатного розпису апарату Держгеокадастру та його кошторису). Структура та штатний розпис апарату Держгеокадастру вводився з 01 березня 2021 року згідно наказу Держгеокадастру від 12.02.2021 №81 «Про введення в дію структури та штатного розпису апарату Держгеокадастру».

Пунктом 2 наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.03.2021 №132 "Про внесення змін до деяких наказів Держгеокадастру" викладено в новій редакції План заходів.

Так, пунктом 2 Плану заходів (в редакції наказу №132) встановлено попередити працівників головних управлінь Держгеокадастру в областях і місті Києві про наступне звільнення (вивільнення) у зв`язку з ліквідацією цих головних управлінь не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованого звільнення (вивільнення) державних службовців, не пізніше ніж за два місяці інших працівників. Подати звіт до Департаменту управління персоналом про повне виконання цього пункту Плану заходів до 12 березня 2021 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2021 №301 Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (далі Постанова №301) відмінено рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком, зокрема, ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Одночасно, визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 94, ст. 3048).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, позивач звільнена із займаної посади з підстав саме ліквідації юридичної особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Рішення про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру прийняв Кабінет Міністрів України 16.11.2020 (Постанова №1118). В той же час, зазначене рішення скасовано Кабінетом Міністрів України 05.04.2021 відповідно до постанови №301.

Частиною другою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про припинення юридичної особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, на момент розгляду справи судом відсутні.

Серед іншого суд зазначає, що Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року (справа №21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа №21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа №21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Аналогічні висновки містяться також в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №826/25887/15, від 17 липня 2019 року в справі №820/2932/16.

В постанові від 17 липня 2019 року у справі №820/2932/16 Верховний Суд зазначив, що якщо ліквідовано орган з одночасним створенням іншого органу, який буде виконувати повноваження (завдання) органу, що ліквідується, то зобов`язанням роботодавця (держави) є вжиття заходів щодо працевлаштування працівників ліквідованого у такий спосіб органу.

Верховний Суд в постанові від 04 липня 2019 року в справі №2а-108/12/2670 вказав, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Згідно із пунктом 6 Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" від 16 листопада 2020 року №1118, затвердженого наказом Держгеокадастру від 24.11.2020 №505 (у редакції наказів Держгеокадастру від 02.03.2021 №132 та 18.03.2021 №161) протягом квітня - травня 2021 року було заплановано здійснення передбачених чинним законодавством заходів із заповнення вакансій управлінь Держгеокадастру в областях, Управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області для повноцінного здійснення повноважень територіальними органами Держгеокадастру, але не менше 30 відсотків вакансій.

Таким чином, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду та заплановані Держгеокадастром заходи щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року №1118 із заповнення вакансій у територіальних управліннях слід дійти висновку, що спірні правовідносини фактично виникли з підстав реорганізації, а не ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" №1906-IV від 29.06.2004 (із змінами та доповненнями) чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з частиною другою статті 21 та частиною першою статті 23 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованого Україною 12.11.1973, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право на працю, що включає право кожної людини дістати можливість заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вона вільно погоджується, і зроблять належні кроки до забезпечення цього права. Заходи, яких повинні вжити держави-учасниці цього Пакту з метою повного здійснення цього права, включають програми професійно-технічного навчання і підготовки, шляхи і методи досягнення продуктивної зайнятості в умовах, що гарантують основні політичні і економічні свободи людини.

Також, статтею 24 Європейської соціальної хартії, ратифікованої Україною 14.09.2006, з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов`язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов`язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби; б) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу. З цією метою Сторони зобов`язуються забезпечити, щоб кожний працівник, який вважає себе звільненим без поважної причини, мав право на оскарження в неупередженому органі.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

У справах "Щокін проти України" заяви №23759/03 та №37943/06 від 14.10.2010 та "Сєрков проти України" заява №39766/05 від 07.07.2011 Європейський суд з прав людини дійшов висновку що національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що звільнення позивача з підстав ліквідації відповідача, як юридичної особи публічного права з подальшою відміною такої ліквідації, здійснено без законних на те підстав, та є не пов`язаним із поточними потребами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, без доведеності суду адекватного захисту прав позивача, що в свою чергу є прямим порушенням принципу верховенства права та "належного урядування".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звільнено з державної служби з ініціативи суб`єкта призначення без будь-яких законних на те підстав та у зв`язку з непослідовністю рішень органів влади, внаслідок яких порушено право позивача на працю.

З огляду на викладене, наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 31.03.2021 №131-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" прийнятий із порушенням порядку встановленого законом, тому, як наслідок, є протиправним та підлягає скасуванню.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Зважаючи на вказане, оскільки судом встановлено, що звільнення позивача відбулось незаконно, для належного захисту порушеного права, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В позовній заяві вимога про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не заявлялась з підстав відсутності факту отримання заробітної плати за оскаржуваний період у зв"язку з перебуванням позивача у довготривалій відпустці без збереження заробітної плати, а саме у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача з приводу нездійснення обов"язкового працевлаштування після звільнення, суд відмовляє у їх задоволення у наступних підстав.

Відповідно до норм чинного законодавства України зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи, виникає у юридичної особи публічного права в тому випадку коли відбувається ліквідація державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, тобто звільнені працівники працевлаштовуються в іншій юридичній особі.

Однак, суд зауважує, що в даному випадку відбулось відміна ліквідації відповідача, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» від 5 квітня 2021 року №301. З огляду на вказане у відповідача, як суб"єкта владних повноважень, з моменту відміни ліквідації, виникли законодавчо встановлені підстави для скасування безпідставно прийнятого наказу про звільнення позивача з посади з метою поновлення порушених прав позивача та відновлення попереднього правового становища, а не працевлаштування після звільнення з посади.

Відповідно доп.2 та п.3 ч.1ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною 1 та 2ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Складення рішення у повному обсязі відкладалось у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 19.07.2021 по 09.08.2021.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка, 45, Житомир,10002 ) про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 31.03.2021 №131-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області допустити до негайного виконання.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 13 липня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складено у повному обсязі 16 серпня 2021 року