Справа № 810/351/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 810/351/18

адміністративне провадження № К/9901/28586/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 810/351/18 за позовом ОСОБА_1 до начальника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області Сенько Ліди Іванівни, Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У 2018 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області Сенько Ліди Іванівни, Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимоги та ухвали про закриття провадження у справі у частині, просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Сенько Ліди Іванівни, керівника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Бровари щодо не нарахування пенсійних виплат позивачеві відповідно до статті 22 Закону № 2262-ХІІ, на виконання рішень судів, з невідомого позивачеві часу, на думку позивача це з часу переведення обрахування пенсійних виплат відповідно до статті 21 Закону № 2262-ХІІ;

- зобов`язати Сенько Ліду Іванівну , керівника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Бровари, нарахувати пенсійні виплати позивачеві відповідно до статті 22 Закону № 2262-ХІІ, з часу переведення на обрахування пенсійних виплат відповідно до статті 21 Закону № 2262-ХІІ;

- зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області у м. Бровари компенсувати завдані позивачеві матеріальні збитки у розмірі 100 000 гривень, та стягнути з співвідповідача кошти у розмірі 100 000 гривень;

- зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області у м. Бровари, компенсувати позивачеві моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, та стягнути з співвідповідача кошти в розмірі 100 000 гривень.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправною бездіяльність Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо не здійснення виплати пенсії позивачеві відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2017;

- зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити виплату позивачеві нарахованої пенсії відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2017;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 810/351/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Кравчук

С.М. Чиркін