Справа № 640/15579/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Київ №640/15579/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 27 квітня 2021 року №11170-9737/Б-02/8-2600/21 про перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, яка передбачає обмеження пенсії у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праць, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачає обмеження максимального розміру пенсії;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням права, визнаного рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від середнього заробітку, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп, згідно з якою розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 складає 154093,32 грн без обмеження її граничного розміру, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою відповідача та всупереч висновкам, викладеним в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20, у перерахунку пенсії позивача відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від середнього заробітку, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у даному відзиві. Зокрема зауважив, що згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №640/29557/20, позивачу проведено з 13 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням раніше проведених виплат. І так як постановою суду не зобов`язано Головне управління проводити виплату без обмеження граничного розміру пенсії, то, відповідно, постанову виконано згідно норм чинного законодавства, з обмеженням її розміру, як це передбачено частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Тобто, перерахунок пенсії проведений в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 13 листопада 2001 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому у відповідності до норм статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12 липня 2001 року №2663-III) в розмірі 90 % від розміру його місячної заробітної плати на посаді заступника Генерального прокурора України.

Надалі позивач продовжував працювати в органах прокуратури, а з 31 березня 2015 року був звільнений з посади заступника Генерального прокурора України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року було підвищено на 25% посадові оклади керівників органів прокуратури, попередні розміри яких були затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 та від 31 травня 2012 року №505, що давало право позивачу на перерахунок пенсії згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 2001 року).

В зв`язку з відмовою пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, рішенням якого від 15 липня 2016 року у справі №761/12530/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року за №1789-XII в редакції вказаного Закону від 12 липня 2001 року за №2663-III, що діяла станом на час призначення йому пенсії, із розрахунку - 90 % із середнього заробітку з суми, що зазначена в довідці Генеральної прокуратури України від 05 лютого 2016 року за №18-80зп, без обмеження граничного розміру пенсії та із урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 березня 2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 та збільшено розміри посадових окладів і надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури.

Водночас, Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019 та вирішив:

-визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

-положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

В той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020:

-визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

-Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За наведених обставин, за заявою позивача останньому була видана Офісом Генерального прокурора довідка від 25 лютого 2020 року №21-87зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) заступника Генерального прокурора України, що враховується для перерахунку пенсії.

Зі змісту вказаної довідки, наявної у матеріалах справи, вбачається, що вона видана відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7 - (II)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», і загальний розмір заробітної плати за якою складає 154093,32 грн.

В зв`язку з відмовою пенсійного органу у перерахунку пенсії, позивач звернувся з відповідним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, рішенням якого від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року № 21-87зп, з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому, щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягає перерахунок пенсії та чи підлягає зазначена пенсія перерахунку без обмеження її граничного розміру, суд у рішенні зазначив наступне.

Так, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважив, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду у цій справі не існувало.

Також, суд вказав, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 та з урахуванням постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року у справі №761/12530/16-а, позивач звернувся до відповідача із заявою від 23 березня 2021 року для здійснення перерахунку пенсії.

Утім, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 27 квітня 2021 року №11170-9737/Б-02/В-2600/21 повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення його заяви.

Зокрема пенсійний орган зазначив, що так як рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 не зобов`язано Головне управління проводити виплату без обмеження граничного розміру, то це судове рішення і виконано у відповідності до норм чинного законодавства, тобто з обмеженням розміру пенсії, як це передбачено частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

В силу статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

У відповідності до частини дванадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12 липня 2001 №2663-III, чинній на час призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина сімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачає перерахунок пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищенаведене, необхідно дійти до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Відповідно до частини другої статті 150 Конституції України з питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

За умовами частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час призначення пенсії позивачу), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю за минулий час може бути виплачено йому за не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановами Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року, №1013 від 09 грудня 2015 року, №657 від 30 серпня 2017 року вносились зміни до умов та структури оплати праці працівників органів прокуратури.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а відтак перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення йому пенсії за вислугу років вперше станом на 2001 рік.

Такого висновку зокрема дійшов Шевченківський районний суд м. Києва у справі №761/12530/16-а за позовом ОСОБА_1 , постановою якого від 15 липня 2016 року зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року за №1789-XII в редакції вказаного Закону від 12 липня 2001 року за №2663-III, що діяла станом на час призначення йому пенсії, із розрахунку - 90 % із середнього заробітку з суми, що зазначена в довідці Генеральної прокуратури України від 05 лютого 2016 року за №18-80зп, без обмеження граничного розміру пенсії та із урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 березня 2016 року.

Згідно із статтею 124 Конституції України судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відтак, як вірно наголосив позивач у своєму позові, наведене вище рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/12530/16-а є преюдиційним для застосування пенсійним органом при перерахунку пенсії позивача, а саме згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції вказаного Закону від 12 липня 2001 року №2663-III, що діяла станом на час призначення йому пенсії, та із розрахунку - 90 % із середнього заробітку з суми, визначеної у відповідних довідках з місця роботи та без обмеження граничного розміру пенсії.

Водночас, підлягає врахуванню та застосуванню викладене вище рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) та рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020.

За наведених вище обставин позиція пенсійного органу, викладена в листі від 27 квітня 2021 року №11170-9737/Б-02/В-2600/21, в якому відповідач зокрема зазначив, що так як рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 не зобов`язано Головне управління проводити виплату без обмеження граничного розміру, то це судове рішення і виконано у відповідності до норм чинного законодавства, тобто з обмеженням розміру пенсії, як це передбачено частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (60%), - є помилковою.

Мотиви, з яких Окружний адміністративний суд міста Києва у справі №640/20557/20 дійшов висновку щодо відсутності підстав для зазначення у судовому рішенні від 08 жовтня 2020 року вказівки у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягає перерахунок пенсії та чи підлягає зазначена пенсія перерахунку без обмеження її граничного розміру, наведені і обгрунтовані в цьому рішенні та обумовлені питаннями, за яких фактично виник спір у справі №640/20557/20.

При цьому, жодним чином вказаним рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 не нівелюються висновки Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/12530/16-а.

В силу частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, на звернення позивача від 23 березня 2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо здійснення перерахунку пенсії у відповідності з рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20 та Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/12530/16-а, останнє мало здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від середнього заробітку, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп та без обмеження її граничного розміру.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтерес фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів держави влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владні управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення відповідача, викладене у листі від 27 квітня 2021 року №11170-9737/Б-02/В-2600/21, не відповідає визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Як наслідок, з метою ефективного поновлення прав позивача, відповідача слід зобов`язати вчинити певні дії, а саме здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків, викладених у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від середнього заробітку, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп, згідно з якою розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 складає 154093,32 грн без обмеження її граничного розміру, з урахуванням проведених виплат.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення останніх у повному обсязі.

Разом з тим, враховуючи положення пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн, яка підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 27 квітня 2021 року №11170-9737/Б-02/8-2600/21 про перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, яка передбачає обмеження пенсії у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праць, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачає обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків, викладених у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у справі №640/20557/20, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від середнього заробітку, визначеного у довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-87зп, згідно з якою розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 складає 154093,32 грн без обмеження її граничного розміру, з урахуванням проведених виплат.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві на користь ОСОБА_1 суми пенсійних виплат за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко