Справа № 280/3844/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
16 серпня 2021 року Справа № 280/3844/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації на оздоровлення;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу допомогу на оздоровлення у зв`язку з наданням другої частини щорічної основної відпустки за 2019-2020 роки.

Обґрунтовуючи заявлений позов представник позивача зазначає, що 26.09.2019 ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира 300-го навчального танкового полку 169- го навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України трирічний контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , а з 04.03.2020 по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 . Стверджує, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 щорічна основна відпустка повної тривалості не надавалась. Друга частина щорічної відпустки за 2019 - 2020 роки надавалась вже військовою частиною НОМЕР_2 . Вважає, що у відповідача існує невиконаний юридичний обов`язок щодо виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2019 рік. Позивач, у зв`язку із невиплатою йому допомогу на оздоровлення у зв`язку з наданням другої частини щорічної основної відпустки за 2019-2020 роки, звернувся через свого представника до суду із цим позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 09.06.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№33079), в якому зазначає, що твердження позивача щодо норми пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, а саме «військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, грошова допомога для оздоровлення виплачується за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули» є хібним та безпідставним. Так, в своєму позові позивач зазначив, що 26.09.2019 він уклав контракт з Збройними Силами України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2020 позивач прибув з військової частини НОМЕР_4 та був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі види забезпечення з 05.03.2020. Так як позивач прибув до військової частини у 2020 році в грудні цього року йому була виплачена грошова допомога, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю №2093, згідно якої ОСОБА_1 отримав грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі 10031,00 грн. Так як позивач у 2019 року військову службу у військовій частині НОМЕР_2 не проходив, тому у грошова допомога за 2019 рік йому не виплачувалась. При виключенні позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 йому були повинні нарахувати та виплатити відповідну допомогу на оздоровлення. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.09.19 Позивач, ОСОБА_1 , уклав з Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира 300-го навчального танкового полку 169-го навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України трирічний контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу [Військова частина НОМЕР_4 ], що підтверджується контрактом від 26.09.2019.

З 04.03.2020 по теперішній час позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частини НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 , виданим на ім`я ОСОБА_1 .

Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_4 щорічна основна відпустка повної тривалості не надавалась.

Друга частина щорічної відпустки за 2019 - 2020 роки надавалась вже військовою частиною НОМЕР_2 .

15.03.2021 представник позивача звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила:

1. Надати відомості щодо надання військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 основної щорічної відпустки в 2020 році із зазначенням періодів, за які вона надавалась.

2. Надати відомості щодо дати та розміру виплати грошової допомоги для оздоровлення у 2020 році.

3. Повідомити, з якої причини зазначена допомога не виплачувалась, якщо відповідна виплата не здійснювалась.

Листом військової частини НОМЕР_2 від 26.03.2021 №1912 повідомлено представника позивача, що 18.03.2021 вся відповідна інформація надавалась старшому солдату ОСОБА_1 .

Позивач, у зв`язку із невиплатою йому допомогу на оздоровлення у зв`язку з наданням другої частини щорічної основної відпустки за 2019-2020 роки, звернувся через свого представника до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993, який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Право військовослужбовців на відпустки, а також порядок їх надання та відкликання з них врегульовані статтею 10-1 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 2 Закону від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

На час звернення до суду, чинним документом, яким врегульовано виплату грошового забезпечення військовослужбовців є Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

Згідно з пунктами 1 - 3 Розділу XXIII Порядку№260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, грошова допомога для оздоровлення виплачується за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули.

З аналізу вищенаведених положень Порядку №260 вбачається, що у відповідача існує обов`язок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 на оздоровлення за 2019 рік, як військовослужбовцю, який прибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Разом з тим, згідно розрахунково-платіжної відомості №2093, ОСОБА_1 нараховано та виплачену грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі 10031,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації на оздоровлення за 2019 рік та зобов`язання відповідача виплатити позивачу допомогу на оздоровлення у зв`язку з наданням другої частини щорічної основної відпустки за 2019 рік.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, судовий збір відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ним не сплачується. Відтак, підстави для розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС у суду відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації на оздоровлення за 2019 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення у зв`язку з наданням другої частини щорічної основної відпустки за 2019 рік.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.08.2021.

Суддя М.С. Лазаренко