Справа № 260/2755/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2021 року м. Ужгород№ 260/2755/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Лозко В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 - не з`явився;

за участю представника позивача - Романюк Ольги Петрівни;

відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник - Гаврішка Павло Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (8.8000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення № 76 від 11.06.2021 року "Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи; 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період його роботи у Радгоспі "Іскра", а саме: з 18.01.1975 р. по 31.12.1975 р., 06.01.1976 р. по 14.05.1979 р., 09.07.1981 р. по 30.11.2003 року; 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням періоду його роботи у Радгоспі "Іскра" з 18.01.1975 р. по 31.12.1975 р., з 06.01.1976 р. по 14.05.1979 р., з 09.07.1981 р. по 30.11.2003 року починаючи з часу набуття ним права на пенсію.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Відповідачем було прийнято рішення № 76 від 11 червня 2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії по віку, відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного стажу роботи. Вказане рішення відповідачем прийнято без врахування трудового стажу за період роботи позивача у радгоспі "Іскра", з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року, оскільки запис про звільнення у трудовій книжці завірено печаткою старого зразка (УРСР). Таку відмову позивач вважає протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що трудового стажу позивача не було зараховано періоди його роботи у радгоспі "Іскра", з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року, оскільки запис на звільнення у трудовій книжці завірено печаткою старого зразка (УРСР). Крім того, вказує, що згідно даних персоніфікованого обліку, а саме індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5 на ОСОБА_1 відомості про період роботи з 1999 року по 2003 року в радгоспі "Іскра" - відсутні. Однак згідно даних Форми ОК-5 підтверджено період роботи з 01 травня 1999 року по 31 липня 1999 року та з 01 жовтня 1999 року по 31 жовтня 1999 року в ТзОВ "Віта". А отже, запис у трудовій книжці не відповідає дійсності, а за таких обставин зараховувати до стажу зазначений період немає підстав, у зв`язку з чим позивачу було відмолено в призначенні пенсії через відсутність стажу роботи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом статті 92 частини 1 пункту 6 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно статті 24 частини 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі по тексту - Закон України № 1058-ІV) страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальній страховий внесок.

Статтею 24 частиною 2 Закону України № 1058-ІV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

07 червня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На підтвердження страхового стажу надав визначені Порядком подання та оформлення документи для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 наступні документи: трудову книжку колгоспника № 742, довідку про період проходження строкової військової служби від 08.04.2021 року № 464, довідку № 899 від 21.03.2015 року, посвідчення № НОМЕР_2 від 20.03.2006 року.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії за № 76 від 11 червня 2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії по віку у відповідності до статті 26 частини 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із-за відсутності необхідного 27-ми річного стажу роботи (наявний стаж 18 років 7 місяців 0 днів), а саме: період роботи у Радгоспі "Іскра" з 01 листопада 1993 року по 30 листопада 2003 року до страхового стажу не враховано, оскільки запис на звільнення у трудовій книжці завірено печаткою старого зразка (УРСР) (а.с.а.с. 13, 14)

Судом встановлено, відповідно до записів у трудовій книжці № 742 від 18 лютого 1975 року, позивач у період з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року працював у радгосп "Іскра" (а.с. 6).

У протоколі № 1 від 26 травня 2004 року засідання районної ліквідаційної комісії на підставі рішення одинадцятої сесії 4 скликання Тячівської районної ради від 19 березня 2004 року та згідно Наказу № 10 від 12 квітня 2004 року "Про здійснення процедури ліквідації радгоспу "Іскра", зазначено про те, що печаткою відділу кадрів завіряти трудові книжки (а.с. 7).

Довідкою ліквідаційної комісії радгоспу "Іскра" № 1106 від 24 квітня 2017 року підтверджується, що ліквідаційна комісія радгоспу "Іскра" користується печаткою радгоспу "Іскра" (а.с. 9).

Актами опиту свідків, що звернулися за встановленням стажу від 05 травня 2021 року громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджено, що працювали разом з ОСОБА_1 у радгоспі "Іскра" (а.с.а.с. 10, 11). Зазначені акти були складені працівниками відповідача у відповідності до пунктів 17-19 постанови Кабінету Мінстрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 року за № 637.

Статтею 26 частиною 2 Закону України № 1058-ІV, зокрема передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Даною нормою встановлений порядок обчислення страхового стажу.

Відповідно до статі 56 частини 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788 ХІІ (далі по тексту - Закон України № 1788 ХІІ ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статтею 56 частини 3 підпункту "а" Закону України № 1788 ХІІ до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Як передбачено статтею 62 Закону України Закон України № 1788 ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № ПО, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Оскільки, судом встановлено, що згідно трудової книжки серії № 742 у позивача є, записи, а саме, дата про прийом на роботу та звільнення з роботи, відповідні номери наказів, назва організації є чіткими, відомості завірені підписом посадової особи та печаткою, то суд вважає їх прийнятними, що дає право на зарахування позивачу періоду його роботи період з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року в радгоспі "Іскра", а тому суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано вищезазначений стаж.

Разом з тим, позивачу було відмовлено у зарахуванні страхового стражу спірних періодів роботи в радгоспі "Іскра", оскільки запис про звільнення позивача засвідчений печаткою старого зразка (колишня УРСР).

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 (далі по тексту - Інструкція № 58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.3, 2.4 розділу 2 вказаної Інструкції № 58 передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що надана позивачем трудова книжка, оформлена згідно з вимогами законодавства, проте, наявна на записі про звільнення від 30 листопада 2003 року печатка старого зразка (колишня УРСР).

Разом з тим, відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 24.08.1991 року №1 427-XII, проголошено 24.08.1991 року Україну незалежною демократичною державою.

Тобто, з 24 серпня 1991 року Українська РСР припинила своє існування та існує самостійна українська держава Україна.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.10.1993 року за № 643 була затверджена Інструкція про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 28.10.1993 року.

Разом з тим, суд вважає, що використання радгоспом "Іскра" печатки старого зразка при заповненні трудової книжки позивача не є підставою для незарахування періоду роботи на вказаному підприємстві під час призначення пенсії, оскільки невчинення підприємством дій для обміну печаток є порушенням безпосередньо вказаного підприємства, яке жодним чином не впливає на факт перебування позивача із вказаним підприємством у трудових відносинах. Засвідчення запису про звільнення печаткою старого зразка, на думку суду, не є достатнім та належним доказом для встановлення факту відсутності трудових відносин між підприємством та позивачем у спірний період. Позивачем до позову додано докази, дослідивши які, суд дійшов висновку про наявність між позивачем та радгосп "Іскра" трудових відносин у спірний період.

Також, суд наголошує, що та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, неправдивими.

Крім того, суд наголошує, що трудова книжка позивача, окрім зазначеного вище завірення запису печаткою старого зразка, оформлена у відповідності до вимог законодавства, містить всі необхідні записи, які вчинені в хронологічному порядку.

Суд зазначає, що наявні у документах на підтвердження трудового стажу формальні неточності, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 593/283/17.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи, однак в матеріалах справи відсутні такі відомості.

Разом з тим, пунктом 17 Порядку № 637 прямо встановлюється порядок встановлення трудового стажу, а саме: за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Актами опиту свідків, що звернулися за встановленням стажу від 05 травня 2021 року громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджено, що працювали разом з ОСОБА_1 у радгоспі "Іскра" (а.с.а.с. 10, 11).

Посилання відповідача, що згідно даних персоніфікованого обліку, а саме індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5 на ОСОБА_1 відомості про період роботи з 1999 року по 2003 року в радгоспі "Іскра" - відсутні, є неправомірним, оскільки вказані обставини не були підставою для відмови позивачу у призначені пенсії за віком.

Відповідно до статті 87 Закону України № 1788 ХІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 46 частини 2 Закону України № 1058-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Визначаючи кількість позовних вимог за які справляється судовий збір необхідно зазначити, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з врахуванням спірних періодів роботи є пов`язаними між собою, відтак є однією вимогою немайнового характеру.

Враховуючи задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок її бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 76 від 11 червня 2021 року "Про відмову в призначені пенсії" ОСОБА_1 відповідно до статті 26 пункту 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період його роботи у Радгоспі "Іскра", а саме: з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням періоду його роботи у Радгоспі "Іскра" з 18 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 06 січня 1976 року по 14 травень 1979 року, з 09 липня 1981 року по 30 листопада 2003 року починаючи з часу набуття ним права на пенсію.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 11 серпня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 16 серпня 2021 року.

СуддяС.Є. Гаврилко