Справа № 280/2258/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 280/2258/20

адміністративне провадження № К/9901/29058/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Кравчука В.М.,

Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 280/2258/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні та перерахунку пенсії позивачу;

- відповідачу застосувати Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», в редакції від 09.07.2003 № 1058-ІV (зі змінами, діючими на час призначення пенсії позивачу 29.09.2011), для призначення та розрахунку пенсії позивача;

- для призначення перерахунку пенсії позивачу зарахувати стаж трудової діяльності з 28.02.1992 по 04.05.1993 на підставі документів про фактичний початок діяльності фермерського господарства, створеного позивачем;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу в відповідності до Закону та встановленого порядку нарахування пенсії, враховуючи індексацію та підвищення пенсії за віком за період з дня призначення пенсії та стягнути на користь позивача з відповідача суму недоотриманої пенсії, починаючи з 29.09.2011, у розмірі, який буде визначений за результатом остаточного перерахунку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача;

- зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.05.2017 шляхом збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років на 1 % розміру пенсії;

- у задоволенні решти позову відмовлено.

26.05.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 08.06.2021 касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України).

09.08.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасуватирішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункти "а" та "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 280/2258/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: В.М. Бевзенко

В.М. Кравчук