Справа № 826/10869/17
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

16 серпня 2021 року м. Київ № 826/10869/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні технології та будівництво» про забезпечення позову по справі товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні технології та будівництво» до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними, визнання та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні технології та будівництво» (далі також - ТОВ «Екологічні технології та будівництво», позивач) до Державної служби геології та надр України (далі також - Держгеонадра, відповідач), в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача, які виразились у відмові позивачу у видачі спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429, 32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області з підстав не передбачених законодавством, що викладена листом від 17 серпня 2017 року за вих. № 17728/03/12-17;

зобов`язати відповідача видати позивачу спеціальний дозвіл на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429, 32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі поданого комплекту документів та заяви позивача від 29 травня 2017 року за вих. № 15/05.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу ДСГНУ повернуто апелянту.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 10 червня 2021 року касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі №826/10869/17 задоволено частково: ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі №826/10869/17 скасовано; касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року у справі №826/10869/17 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року у справі №826/10869/17 - скасовано і направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2021 року прийнято справу № 826/10869/17 до провадження та визначено, що її розгляд буде відбуватись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

16 липня 2021 року від ТОВ «Екологічні технології та будівництво» надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

заборони Держгеонадрам вчиняти будь-які дії, в тому числі виносити накази, спрямовані на зупинення дії, анулювання чи визнання недійсним Спеціального дозволу на користування надрами № 6386 від 16 грудня 2019 року з метою видобування бурштину на ділянці «Білківська» , яка знаходиться : Житомирській область, Коростенський район, площею 429,32 га, виданого ТОВ «Екологічні технології та будівництво»;

заборони Держгеонадрам вчиняти будь які дії, в тому числі приймати рішення, спрямовані на скасування, зупинення дії та/або визнання наказу Державної служби геології та надр України №447 від 29 листопада 2019 року про надання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Екологічні технології та будівництво» недійсним чи таким, що втратив чинність, у позасудовому порядку за межами процедури застосування заходів реагування у Формі анулювання документа дозвільного характеру шляхом звернення з відповідним позовом до суду;

заборони Держгеонадрам надавати Державному виробничому підприємству Державний інформаційний геологічний фонд України (ДНВП «Геоінформ України», , адреса реєстрації: вулиця Антона Цедіка, будинок 16, вулиця Київ, 03680) відомості для подальшого внесення до бази даних спеціальних дозволів на користування надрами про анулювання, припинення дії та/або недійсність Спеціального дозволу на користування надрами № 6386 від 16 грудня 2019 року.

21 липня 2021 року від ТОВ «Екологічні технології та будівництво» надійшла ще одна заява про забезпечення позову з аналогічними вимогами.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України, розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Суд звертає увагу, що розгляд заяв позивача відбувається одразу після виходу головуючого у справі № 826/10869/17 судді з відпустки, про що заявника було повідомлено телефонограмою (т.1 а.с. 182).

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 статті 151 КАС України).

При цьому, з аналізу наведених норм права суд зазначає, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Матеріалами справи встановлено, що предметом розгляду даної справи є протиправні, на думку позивача, дії відповідача, які виразились у відмові ТОВ «Екологічні технології та будівництво» у видачі спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429, 32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області з підстав не передбачених законодавством, що викладена листом від 17 серпня 2017 року за вих. № 17728/03/12-17.

При цьому, 16 грудня 2019 року відповідачем видано ТОВ «Екологічні технології та будівництво» спеціальний дозвіл на користування надрами № 6386 на видобування бурштину на ділянці Білківська Житомирська область Коростенський район, площею 429, 32 га.

У розділі дозволу «Підстава видачі» та «Відомості про погодження надання спеціального дозволу на користування надрами» міститься інформація: постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року у справі № 826/10869/17, залишена без змін Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року у справі № 826/10869/17.

Як вже зазначалось, постановою Верховного Суду від 10 червня 2021 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року - скасовано, справу №826/10869/17 направлено на новий розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 124) (далі також - Порядок №615), Видача (відмова у видачі, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 21 Порядку № 615, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища;

4) наявності підстав, передбачених Законом України "Про санкції";

5) невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи;

6) відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин.

Дія дозволу також може бути зупинена органом з питань надання дозволу за поданням Міндовкілля за зверненням до Міндовкілля Держекоінспекції та/або її територіальних органів щодо невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи, відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання за рішенням суду, що набрало законної сили, незаконним (безпідставним) зупинення дії та/або анулювання дозволу строк дії дозволу та відповідно строк користування надрами продовжується органом з питань надання дозволу на строк такого зупинення та/або анулювання.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Частиною 7 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Дія документа дозвільного характеру припиняється через десять робочих днів із дня прийняття (винесення) дозвільним органом рішення про анулювання такого документа, якщо інше не передбачено законом.

Рішення дозвільного органу про анулювання документа дозвільного характеру може бути оскаржено до адміністративного суду.

Анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

Враховуючі вказані вище правові положення та те, що постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду документи та судові рішення, які були визначені як підстави видачі та погодження надання спеціального дозволу на користування надрами скасовані, а справу направлено на новий розгляд, вбачається, що дія дозволу ТОВ «Екологічні технології та будівництво» з боку відповідача може бути зупинена чи анульована.

Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову задля попередження зупинення чи анулювання дії спеціального дозволу у позасудовому порядку, призведе до блокування поточної господарської діяльності, ймовірність якого перебуває у прямому зв`язку із вчиненням дій, направлених на зупинення дії чи анулювання спеціального дозволу у позасудовому порядку та очевидно може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову, на переконання ТОВ «Екологічні технології та будівництво», жодним чином не вказує на вирішення спору по суті, а спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача як суб`єкта господарської діяльності та недопущення негативних наслідків (як-то зупинення дії чи анулювання спеціального дозволу, що призведе до повного припинення господарської діяльності позивача) до вирішення спору у даній справі та набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17 та від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Дослідивши подані ТОВ «Екологічні технології та будівництво» заяви судом встановлено, що в них відсутнє достатнє та належне обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких воно звернулось до суду.

Суд зазначає, що в даному разі наявність ознак протиправності дій відповідача щодо відмови у видачі позиву спеціального дозволу на користування надрами може бути виявлена тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, що буде здійснено лише під час розгляду даної справи по суті заявлених вимог.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про те, що заявником не були надані належні та переконливі докази наявності визначених ч. 2 статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову, а тому, відповідно, відсутні підстави для задоволення поданих ТОВ «Екологічні технології та будівництво» заяв.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяв товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні технології та будівництво» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк