Справа № 620/1452/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1452/20 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис № 35 від 03.04.2020 року, складений Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області за результатами позапланової перевірки Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги твердження позивача, що відсоток оснащеності загальнобудинковими засобами обліку теплової енергії, які перебугають на абонентському обліку АТ «ОТКЕ» є меншим 50%.

Крім того, апелянт вказує, що припис №35 від 03.04.2020 року та рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.02.2020 року по справі №750/12545/19 мають однакову правову природу і що рішення суду було ухвалено раніше винесеного припису, що призвело до подвійного зобов`язання позивача.

Відтак, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування припису №35 від 03.04.2020 року.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області проведена позапланова перевірка позивача, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено акт №058 від 31.03.2020.

У ході перевірки встановлено, що під час нарахування плати за надані послуги з теплопостачання, позивач керувався нормативними актами, які регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV та постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила №630).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області винесено припис № 35 від 03.04.2020, яким зобов`язано позивача провести перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії протягом опалювального сезону 2016/17 роки за адресою: вул. Волковича, 23, кв. 76 м. Чернігів, з урахуванням Постанови КМУ від 30.11.2016 №865 (а.с.7).

Вважаючи вказаний припис протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно з листами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 24.03.2017 №8/10-677-17 та Міністерства розвитку громад та територій України №7/10.1/521-20 від 13.01.2020 оснащеність житлового фонду засобами обліку теплової енергії у місті Чернігові станом на 01.01.2017 становила 68,5%, а тому визначення середньозваженого споживання теплової енергії на опалення 1 кв.м опалювальної площі у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії мало здійснюватися позивачем, виходячи з вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 30.11.2016 року «Про особливості нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення населенню у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії в опалювальний сезон 2016/2017 року».

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII).

Відповідно до статті 21 Закону №2189-VIII виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За приписами статті 7 Закону №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Порядок надання комунальних послуг, в тому числі і послуг з централізованого опалення, порядок обліку та оплати цих послуг визначається за Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких у будинках (квартирах) без приладів обліку теплової енергії за нормами споживання з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

30 листопада 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №865 «Про особливості нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення населенню у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії в опалювальний сезон 2016/17 року» (далі - Постанова №865).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Постанови №865 у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії: вимоги пунктів 21, 4048 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, під час нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення для населення не застосовуються; нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення здійснюється на підставі середньозважених для відповідного населеного пункту показників споживання теплової енергії поточного розрахункового періоду, виставлених споживачам згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії, які перебувають на абонентському обліку виконавця послуг, були повірені та функціонували протягом всього розрахункового періоду.

Середньозважене для відповідного населеного пункту споживання теплової енергії на опалення 1 кв. метра опалюваної площі визначається як співвідношення загального обсягу споживання теплової енергії зазначеними будинковими засобами обліку теплової енергії (не враховуючи споживання юридичними особами та фізичними особами підприємцями, які є власниками або орендарями нежитлових приміщень) до відповідної загальної опалюваної площі квартир, які розташовані у багатоквартирному будинку, обладнаному зазначеними будинковими засобами обліку теплової енергії (не враховуючи площу нежитлових приміщень юридичних і фізичних осіб -підприємців, які є власниками або орендарями зазначених приміщень).

Підпунктом 5 пункту 1 Постанови №865 передбачено, що особливості нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення населенню у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії, встановлені цією постановою, застосовуються у населених пунктах за умови оснащеності житлового фонду засобами обліку теплової енергії не менше 50 відсотків.

При цьому, як вбачається з листа Міністерства розвитку громад та територій України №7/10.1/521-20 від 13.01.2020 (а.с.55-56) оснащеність житлового фонду засобами обліку теплової енергії у місті Чернігові станом на 01 січня 2017 року становила 68,5%.

Отже, дія Постанови №865 поширювалася на підприємства, які надають послуги з централізованого опалення у м. Чернігові, у тому числі й на АТ «ОТКЕ».

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач здійснював нарахування за опалення протягом опалювального періоду 2016/2017 року всупереч вимогам підпункту 2 пункту 1, підпункту 5 пункту 1 Постанови №865.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині виникнення подвійного зобов`язання позивача вчиняти перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії протягом опалювального сезону 2016/2017 року за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Частинами сьомою та восьмою статті 7 Закону 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Поряд з викладеним, відповідно до пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Матеріали справи свідчать, що в порядку цивільного судочинства Деснянським районним судом міста Чернігова 28 лютого 2020 року було прийнято рішення у справі №750/12545/19, яке було залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 червня 2020 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за послуги з централізованого опалення, квартира АДРЕСА_2 , за опалювальний сезон 2016/2017 років із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України №865 від 30.11.2016.

Разом з тим, за результатами позапланової перевіки, за зверненням ОСОБА_1 , Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області винесено припис № 35 від 03 квітня 2020 року, яким зобов`язано Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" провести перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії протягом опалювального сезону 2016/17 роки за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням Постанови КМУ від 30.11.2016 №865.

Зважаючи на зазначені обставини, апелянт вказує про подвійне зобов`язання позивача, а також наголошує на тому, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що винесення суб`єктом владних повноважень припису не є притягненням особи до юридичної відповідальності, оскільки правова природа цих двох понять різна.

Юридична відповідальність - різновид соціальної відповідальності, який закріплений у законодавстві і забезпечуваний державою юридичний обов`язок правопорушника пізнати примусового позбавлення певних цінностей, що йому належать. Юридична відповідальність передбачає застосування передбаченого законом примусового заходу (санкції) для правопорушника.

У свою чергу, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання.

Статтею 12 Закону № 877-V встановлено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що спір у рамках даної справи стосується саме правомірності винесеного припису Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області № 35 від 03 квітня 2020 року.

Крім того, рішення Деснянського районного суду міста Чернігова 28 лютого 2020 року у справі №750/12545/19 набрало законної сили 09 червня 2020 року.

Отже, твердження апелянта про добровільне виконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова 28 лютого 2020 року у справі №750/12545/19 та фактичне виконання припису не може бути взяте до уваги, оскільки на момент прийняття оскаржуваного припису рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 лютого 2020 року законної сили ще не набрало, а тому в суб`єкта владних повноважень були правові підстави для винесення припису позивачу.

Відтак, підстави для визнання протиправним та скасування припису № 35 від 03 квітня 2020 року - відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції належно обгрунтовано висновки щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області № 35 від 03 квітня 2020 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.В. Чаку