Справа № 140/8577/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/8577/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 11 755,68 грн.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, своєю чергою публічно-правовий спір являє собою спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі № 140/4379/20, яке набрало законної сили 01.12.2020 року на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 його позов до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 11 лютого 2020 року №170 о/с По особовому складу про звільнення ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу уповноважених Голови з питань контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності (з дислокацією в Полтавській області) Управління забезпечення прав людини Національної поліції України з 12.02.2020; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 150 975 (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу уповноважених Голови з питань контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності (з дислокацією в Полтавській області) Управління забезпечення прав людини Національної поліції України та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 25 987 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 58 копійок пред`явлено до негайного виконання.

Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 140/17095/20, яке набрало законної сили 06.03.2021, позов ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення коштів задоволено повністю; стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 08 серпня 2020 року по 21 вересня 2020 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на те, що у порушення вимог законодавства про працю при виконанні вказаних судових рішень щодо виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання судового рішення, відповідачем не враховано положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 №16 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15, згідно з якою з 01.01.2020 підвищено посадові оклади державних службовців.

Відповідно до цієї постанови Кабінету Міністрів України посадовий оклад головного спеціаліста державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України з 01.01.2020 збільшено до 8500 грн.

Таким чином, позивач вважає, що підвищення посадового окладу не було враховано під час обчислення його середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Крім того, у рішеннях суду у справах № 140/4379/20 та № 140/17095/20 невірно розраховано середній заробіток. На думку позивача, Національна поліція України повинна була відшкодувати на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання судового рішення за період з12.02.2020 по 21.09.2020 в розмірі 1314,84 грн./день * 152 дні (122 дні з 12.02.2020 по 07.08.2020 та 30 днів з 08.08.2020 по 21.09.2020) = 199 855,68 грн. Як вбачається з судових рішень у справах №140/4379/20 та №140/17095/20, фактично було стягнуто середній заробіток в розмірі 188 100,00 грн. (150 975,00 грн. + 37 125,00), тобто без врахування підвищення посадового окладу. Водночас недоотриманий середній заробіток позивача за період з 12.02.2020 по 21.09.2020 склав 11 755,68 грн. (199 855,68 грн. - 188 100,00 грн.).

З врахуванням вищенаведеного позивач вважає, що його недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 11 755,68 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. У даному випадку предметом позову є вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Підставою для такого стягнення є незаконне звільнення позивача з займаної посади та перебування його у зв`язку з цим у стані вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі № 140/4379/20, яке набрало законної сили 01.12.2020 року, зокрема стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 150 975,00 грн.

Також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 140/17095/20, яке набрало законної сили 06.03.2021, стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 08 серпня 2020 року по 21 вересня 2020 року.

Тобто, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вже вирішена судом у вказаних рішеннях суду, які набрали законної сили.

Таким чином, позов ОСОБА_1 заявлено до того ж самого відповідача з тим же самим предметом та з тих же самих підстав, що і вказані позови, які вже вирішені судовими рішеннями, які набрали законної сили. Фактично, позивач висловлює незгоду з рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі № 140/4379/20 та від 03.02.2021 у справі № 140/17095/20 в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на його користь за час вимушеного прогулу. При цьому вимагає повторного встановлення обставин та оцінки доказів, що вже були встановлені та оцінені судом при розгляді інших справ.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в інших справах, суперечитиме статті 129-1 Конституції України.

Відтак, оскільки існують рішення суду, що набрали законної сили, з того самого фактичного предмету спору (стягнення середньої заробітної плати) і між тими самими сторонами, вбачається висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 24.09.2020 у справі №640/15623/19.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою судді від 05 травня 2021 року у справі від 140/4593/21 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказана ухвала набрала законної сили 06.07.2021 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у вказаній справі, а ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для відкриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Д. Ковальчук