Справа № 440/5128/21
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5128/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Фортуна 2018" до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2021 року Фермерське господарство "Фортуна 2018" /надалі ФГ «Фортуна 2018», позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області /надалі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач-1/, Державної податкової служби України /надалі ДПС України, відповідач-2/, в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.01.2021 №2332815/42655550, від 04.01.2021 №2374917/42655550; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав платника податків, заявник пов`язує з фактом протиправної, як на його думку, відмови податкового органу в реєстрації податкових накладних від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2, хоча за фактом наявні усі передбачені Податковим кодексом України передумови для реєстрації таких накладних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5128/21; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 29.06.2021 заперечення представника ГУ ДПС у Полтавській області проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження справи залишено без задоволення.

29.06.2021 до суду надано представником відповідачів відзив на позов в якому вказано, що за результатами опрацювання копій первинних документів, поданих ФГ "Фортуна 2018" до податкових накладних встановлено, що платником не надані копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: договори купівлі - продажу, видаткові, товарно транспортні накладні, розрахункові документи; не надано копії первинних складських документів передбачених наказом Мінстату України від 21.06.96 р. .№ 193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», а саме: М-1 «Журнал обліку вантажів, що надійшли»», «Акт про приймання матеріалів», M-11 «Накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів; М-12 «Картка № складського обліку матеріалів». Також надані копії видаткових накладних складені з порушеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

05.07.2021 до суду надано відповідь на відзив в якій зазначено, що при здійсненні операцій з постачання продукції за умовами договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 року ФГ «ФОРТУНА 2018» склало та подало на реєстрацію податкову накладну № 1 від 02.12.2020 на суму 208236,82 грн. Зазначені дії позивачем були вчиненні на виконання вимог закону, а саме: податкова накладна складається постачальником товарів чи послуг у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, визначених відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, тобто за правилом "першої події". Відповідно, податкова накладна, складена іншою датою, ніж дата виникнення "першої події", є помилково складеною податковою накладною. Зазначено, що в додатковій інформації було вказано, що не надано копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: Договори купівлі продажу, видаткові, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи; не надано копії первинних складських документів. Жодного посилання про ненадання позивачем у відзиві, у рішенні від №2332815/42655550 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних немає, як і немає відповідного посилання у квитанції від 28.12.2020 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також представник позивача стверджує, що в податковій накладній № 1 від 02.12.2020 зазначено всі необхідні дані, які визначені в Порядку заповнення податкової накладної, затвердженому наказом Мінфіну України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 за № 137/28267. Крім того, зазначено, що в матеріалах справи є належним чином завірені копії додатків № КР_1 від 02.12.2020, № КР_2 від 03.12.1020 до договору поставки № 2868/2020 від 25.11.2020, які містять підписи та печатки як постачальника, так і покупця.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2020 між ТОВ «Нібулон» (покупцем) та ФГ «Фортуна 2018» (постачальником) було укладено договір поставки №2868/2020, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію кукурудзу в кількості та за ціною вказаною у Договорі та додатках до Договору, а покупець зобов`язувався прийняти та своєчасно здійснити оплату товару на умовах даного договору /а.с. 43-46/.

На виконання умов укладеного договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 було поставлено та передано постачальником покупцю товар кукурудза, загальною вагою 30,680 тон, що підтверджено додатком №КР_1 від 02.12.2020 до Договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 /а.с. 47/, накладною №02121 від 02.12.2020 /а.с. 48/, довіреністю №1445 від 02.12.2020 /а.с. 63/ та платіжним дорученням № 5328 від 07.12.2020 /а.с. 64/.

Для здійснення перевезення товару між позивачем та С (Ф)Г «ПІДПРИЄМЕЦЬ ЛІЦ» було укладено та виконано договір про надання послуг №01121 від 01.12.2020 /а.с. 50/.

На виконання умов договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 ФГ «Фортуна 2018» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №1 від 02.12.2020 на суму 208236,82 грн, включаючи ПДВ 34706,14 грн /а.с. 31/.

ГУ ДПС у Полтавській області зупинено реєстрацію податкової накладної №1 від 02.12.2020 в ЄРПН. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 02.12.2020 №1 в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомляємо: показник «D»=7,8218%, «Р»=0 /а.с. 32/.

Платником податків було направлено до ГУ ДПС у Полтавській області пояснення та копії документів в підтвердження законності складання податкової накладної №1 від 02.12.2020 /а.с. 33/.

Комісією ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято 21.01.2021 рішення №2332815/42655550 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.12.2020 №1 /а.с. 34/.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: договори купівлі-продажу, видаткові, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи, не надано копії первинних складських документів.

02.02.2021 позивачем подано до ДПС України подано скаргу на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН на рішення №2332815/42655550 /а.с. 35/.

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення №6245/42655550/2 від 08.02.2021, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін. Підставою зазначено: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки фактури, інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних /а.с. 36/.

Крім того, на виконання умов укладеного договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 було поставлено та передано постачальником покупцю товар кукурудза, загальною вагою 71,900 тон, що підтверджено додатком №КР_2 від 03.12.2020 до Договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 /а.с. 52/, накладною №03121 від 03.12.2020 /а.с. 53/, ТТН №815741, №815742, №2 від 03.12.2020 /а.с. 54-55/, довіреність №1445 від 02.12.2020 /а.с. 63/ та платіжним дорученням № 5357 від 07.12.2020 /а.с. 65/.

Для здійснення перевезення товару між ФГ «Фортуна 2018» та ФОП ОСОБА_1 було укладено та виконано договір про надання послуг від 01.09.2020 /а.с. 57/.

На виконання умов договору поставки №2868/2020 від 25.11.2020 ФГ «Фортуна 2018» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №2 від 03.12.2020 на суму 497399,89 грн, включаючи ПДВ 82899,98 грн.

ГУ ДПС у Полтавській області зупинено реєстрацію податкової накладної №2 від 03.12.2020 в ЄРПН. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 03.12.2020 №2 в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомляємо: показник «D»=7,8218%, «Р»=0 /а.с. 38/.

Платником податків було направлено до ГУ ДПС у Полтавській області пояснення та копії документів в підтвердження законності складання податкової накладної №2 від 03.12.2020 /а.с. 39/.

Комісією ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 04.02.2021 №2374917/42655550 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.12.2020 /а.с. 40/.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: договори купівлі-продажу, видаткові, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи, не надано копії первинних складських документів.

18.02.2021 позивачем подано до ДПС України подано скаргу на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН на рішення від 04.02.2021 №2374917/42655550 /а.с. 41/.

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення №9186/42655550/2 від 23.02.2021, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін. Підставою зазначено: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки фактури, інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних /а.с. 42/.

Не погоджуючись із правомірністю мотивів, покладених в основу рішень Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся до суду за правовим захистом.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У спірний період механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначав Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, який набрав чинності з 01.02.2020 (надалі - Порядок №1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктами 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

За результатами аналізу щодо зупинення податкових накладних судом встановлено, що зупиняючи реєстрацію податкових накладних від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2, контролюючим органом через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.4.80 зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 02.12.2020 №1 в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомляємо: показник «D»=7,8218%, «Р»=0.

Суд враховує, що для застосування пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій необхідна сукупність таких умов: 1) відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається 2) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі; 3) переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Як встановлено судом, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних зупинено з посиланням на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зупиняючи реєстрацію податкової накладної, контролюючим органом запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.

Суд зазначає, що представником відповідачів у відзив на позов зазначено, що за результатами опрацювання копій первинних документів, доданих ФГ «ФОРТУНА 2018" до податкових накладних встановлено, що платником не надані копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: договори купівлі - продажу, видаткові, товарно транспортні накладні, розрахункові документи; не надано копії первинних складських документів передбачених наказом Мінстату України від 21.06.96 р. № 193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», а саме: М-1 «Журнал обліку вантажів, що надійшли»», «Акт про приймання матеріалів», M-11 «Накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів; М-12 «Картка № складського обліку матеріалів.

Також надана копія видаткової накладної № 02121 від 02.12.2020 складена з порушеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме відсутні обов`язкові реквізити: прізвище та підпис відповідальної особи за відвантаження продукції.

Водночас суд зазначає, що в оспорюваному рішенні підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання копії первинних документів на придбання посівного матеріалу: договори купівлі-продажу, видаткові, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи, не надано копії первинних складських документів.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідачів щодо необхідності подання вказаних у відзиві документів, оскільки контролюючий орган приймаючи оспорюване рішення не зазначав про необхідність подання позивачем вказаних доказів на підтвердження реальності господарської операції.

Стосовно доводів представника відповідачів щодо складання копії видаткової накладної № 02121 від 02.12.2020 з порушеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суд зазначає, що підпис голови ФГ «ФОРТУНА 2018" наявний у видатковій накладній.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні копії додатків № КР_1 від 02.12.2020, № КР_2 від 03.12.1020 до договору поставки № 2868/2020 від 25.11.2020, які містять підписи та печатки як постачальника, так і покупця.

Також суд звертає увагу на те, що ТТН містять відомості про пункт розвантаження товару, назви товару та маси товару.

Таким чином, наявними у справі доказами у повній мірі підтверджується реальність господарських операцій, наслідки яких відображено у податкових накладних від 02.12.2020 №1 та від 03.12.2020 №2.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19).

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18.

Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт пункту 1 Критеріїв ризиковості, а містить в собі вичерпний перелік документів, які необхідно подати платнику податків.

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

При цьому, недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

За викладених обставин суд констатує, що контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Суд зауважує, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила пропозиції щодо надання конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, що позбавило позивача можливості надати документи на підтвердження обґрунтованості складення податкової накладної, які б на думку податкового органу були достатніми для реєстрації податкових накладних.

Суд наголошує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач не довів наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2, складених та поданих на реєстрацію в ЄРПН ФГ «Фортуна 2018».

Положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.01.2021 №2332815/42655550, від 04.02.2021 №2374917/42655550, оскільки останні не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства та фактичних обставинах, а відтак підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 02.12.2020 №1, від 03.12.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.

Отже, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 4540,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Представником позивача заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу загалом у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/160 від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону № 5076-VI. Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічні правові висновки зазначені у постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, від 29.10.2020 у справі № 910/3233/18.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем приєднано до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги від 23.12.2020 /а.с. 85-86/; детальний опис робіт (наданих послуг) /а.с. 88/; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 21.05.2021 /а.с. 87/; рахунок на оплату від 19.05.2021 /а.с. 89/, платіжне доручення на оплату виконаних адвокатом робіт /а.с. 89/; ордер ПТ №224487 від 18.05.2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №471 від 27.06.2006.

Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 8500,00 грн.

При цьому, як зазначено вище, відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Оскільки у спірних правовідносинах права позивача порушені прийняттям протиправних рішень Головним управлінням ДПС України в Полтавській області в особі створеної нею Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зважаючи на задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Фортуна 2018" (вул. Перемоги, буд.70, с. Бреусівка, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39150, ) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.01.2021 №2332815/42655550.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подану на реєстрацію Фермерським господарством "Фортуна 2018" податкову накладну від 02.12.2020 №1, датою її подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 04.02.2021 №2374917/42655550.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подану на реєстрацію Фермерським господарством "Фортуна 2018" податкову накладну від 03.12.2020 №2, датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Фермерського господарства "Фортуна 2018" (вул. Перемоги, буд.70, с .Бреусівка, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39150, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова