Справа № 340/2664/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2664/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а,м. Кропивницький,25006

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1)визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

2) скасувати рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 17.09.2020 року за №02 про відмову їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області зарахувати їй до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи в КЗ "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер" з 01.03.2005 по 02.01.2019, КНП "Кіровоградський ОНД Кіровоградської обласної ради" з 02.01.2019 по 27.02.2020 на посадах, які вказані в трудовій книжці;

4) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з моменту подання документів на призначення пенсії.

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано весь період роботи шліфувальником до стажу роботи. Позивач вважає такі дії протиправними, беручи до уваги те, що основними документами, що підтверджують стаж, роботи є трудова книжка, а також довідки про стаж роботи.

Ухвалою суду від 04.06.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому проти позову заперечує та зазначає, що за результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутній. Надані позивачем документи не відповідають вимогам, встановлених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши доводи заяв по суті сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу 15.02.2020 року виповнилось 55 років.

Позивач, звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії, на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.04.2020 року за №02 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Однак, в подальшому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30.12.2020 року за №1110-0303-8/43058 позивачу відмовлено в призначені пенсії.

Так, відмовляючи в призначенні пенсії, відповідач зазначив, що рішення про призначення пенсії було переглянуто та прийнято нове рішення від 17.09.2020 року за №02, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком, відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так орган пенсійного фонду вказує, що на запит до КНП "Кіровоградський наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради" від 26.08.2020 року за №1100-0314-8/25003 - виписок із наказів про проведення атестації, якими визначено право працівників на пільгове пенсійне забезпечення та перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпечення - не надано. В зв`язку з чим, відповідачем зроблено висновок, що підстави для зарахування до стажу роботи по Списку №2 за період з 01.03.2005 по 27.02.2020 у позивача відсутні.

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням відповідача, звернулася з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону №1058-IV).

За загальним правилом, на час виникнення спірних відносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 27 років.

Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пункт 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років, народжені по 31 березня 1965 року включно.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Порядок та процедура призначення пенсій, передбачених Законом №1788-XII регламентується положеннями Закону №1058-ІV.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Особливість цього виду пенсій полягає у зменшенні пенсійного віку, тобто, чим більший ступінь важкості та шкідливості умов праці, тим нижчий вік виходу на пенсію, а також менші вимоги до стажу, необхідного для призначення пенсії, вищі розміри пенсій.

Пенсія за віком на пільгових умовах призначається тоді, коли відсутні умови для призначення пенсії за віком на загальних підставах. Тому особі, яка має право на пенсію за віком не може бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах, оскільки пенсія за віком і пенсія за віком на пільгових умовах є пенсіями одного й того ж виду, з тією лише різницею, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається у випадку відсутності у особи права на призначення пенсії за віком на загальних умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в справі №752/18396/16-а, та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.04.2020 р. №02 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, що підтверджено виданим пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 /а.с.15/.

Однак, в подальшому, пенсійним фондом переглянуто рішення про призначення пенсії та прийнято рішення від 17.09.2020 року №02 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, в зв`язку з не підтвердженням стажу роботи в шкідливих та тяжких умовах праці по Списку №2 за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Законом України від 10.07.2003 р. № 1110-IV "Про внесення змін до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, в закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, в патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу", наркологічний заклад (лікарня, диспансер, центр) та відділення віднесені до психіатричних закладів (відділень), які надають допомогу хворим з психічними розладами внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів та психотропних речовин.

Перелік закладів охорони здоров`я затверджений наказом МОЗ України від 28.10.2002 р. № 385 "Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я", яким передбачено центральні районні лікарні.

Таким чином під час обчислення стажу роботи для призначення пенсії час роботи в наркологічному відділенні зараховується в подвійному розмірі.

Згідно з пунктом розділу XXVI постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» право на державну пенсію на пільгових умовах має «младший медицинский персонал, работающий в лепрозориях, психиатрических и психоневрологических учреждениях (непосредственно обслуживающий психических больных), туберкулезных и инфекционных учреждениях (непосредственно обслуживающий больных), прозекторских и моргах».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СССР від 26 січня 1991 року №10 розділ XXVI позиція 2260000а право на державну пенсію на пільгових умовах має середній та молодший медичний персонал, що працює в «туберкулезных и инфекционных учреждениях, отделениях, кабинетах».

Аналогічні положення містять Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 (розділ XXIV позиція 2260000а), Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 (розділ XXIV позиція 24а), Постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 (розділ XXIV), які були чинними в період роботи позивача на посаді з шкідливими умовами праці.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_1 , серед іншого з 01.03.2005 року прийнята на посаду палатної медичної сестри І категорії відділення №4 Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру /а.с.18/, з 01.05.2018 року - зарахована на посаду сестри медичної стаціонару відділення №4 "Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру" /а.с.19/.

Вказані записи скріплені печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Згідно з наказом №1-ос від 02.01.2019 КЗ "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер" перейменований в КНП "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради".

Відповідно до довідки від 27.02.2020 року №159/1,33 виданої в КНП "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради" ОСОБА_1 за період з 01.03.2005 р. (наказ №27-к-1 від 01.03.2005р.) по теперішній час виконує роботу медичної сестри палатного відділення №4, сестри медичної стаціонару відділення №4, безпосередньо обслуговувала хворих, що передбачено Списком №2 розд. ХХIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» підр. 7 у «психіатричних /психоневрологічних/ лікувально - профілактичних закладах /відділеннях/, будинках дитини - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри - господині», відповідно до постанови КМУ від 24.06.2016 року за №461 (а.с.20).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, на думку суду, позивач вжила усіх можливих заходів для підтвердження наявного пільгового стажу роботи.

Щодо відсутності результатів атестації робочих місць, як про це зазначає представник відповідача у відзиві, суд зазначає таке.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - Порядок №442) від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз законодавства свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Суд також враховує правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року по справі №165/1961/15-а.

Крім цього, згідно пункту 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі (пункт 4.2 Порядку № 22-1).

Крім того, суд наголошує, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи наведене вище, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів. Однак, ГУ ПФУ таким правом не скористалося. Крім того, будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивач не отримувала.

З огляду на процитовані норми права, слід дійти висновку, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, доводи відповідача, наведені у відзиві не спростовують висновків суду під час розгляду даної справи.

Посилаючись на наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, а тому рішення ГУ ПФУ від 17.09.2020 року №02 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Як встановлено судом вище, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.04.2020 р. №02 позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи приписи пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV, факт звернення позивача із заявою про призначення пенсії, суд вважає, що з метою належного захисту порушених прав, пенсійний орган належить зобов`язати призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV з дня звернення за пенсією на пільгових умовах.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 17.09.2020 року №02 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком та зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, з дня звернення за пенсією на пільгових умовах.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Скасувати рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 17.09.2020 року за №02 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи в КЗ "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер" з 01.03.2005 по 02.01.2019, КНП "Кіровоградський ОНД Кіровоградської обласної ради" з 02.01.2019 по 27.02.2020 на посадах, які вказані в трудовій книжці.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з моменту подання документів на призначення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ін. код НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко