Справа № 580/1869/21
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року справа № 580/1869/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

представника відповідача - Пугач Л.М. (у порядку самопредставництва),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Радіопобутсервіс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Радіопобутсервіс» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.03.2021 №232830.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає до скасування, оскільки належний йому на праві власності транспортний засіб марки DAF CF85.410 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), щодо якого виявлено порушення вагових параметрів, переданий в оренду ТОВ «Оріон Гласс Плюс» відповідно до договору від 05.01.2021 №0501. Отже, саме це товариство є автомобільним перевізником. Також зазначено, що службовими особами відповідача під час перевірки не було надано свідоцтва про повірку зважувального комплексу та в документах перевірки характеристик відсутнє посилання про зважувальне обладнання, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль. Крім того, службові особи відповідача відмовили здійснити повторне зважування транспортного засобу, а предметом перевезення був подільний вантаж, який міг переміститись, тому вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Позивачем вказано, що його своєчасно не повідомлено про розгляд справи, що позбавило його можливості надати докази, пояснення та заперечення.

Ухвалою суду від 12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

05.05.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, оскільки згідно з даними квитанції про зважування, наданої водієм під час перевірки, маса транспортного засобу позивача має перевищення встановлених вагових параметрів. Під час рейдової перевірки водій не пред`явив державним інспекторам договір оренди транспортного засобу та акт передачі транспортного засобу в оренду. Позивачем не надано до суду доказів того, що водій дійсно звертався з проханням провести повторне вагове зважування транспортного засобу. Також зазначено, що згідно положеннями Правил дорожнього руху заборонено порушувати встановлені габаритно-вагові параметри у разі перевезення подільних вантажів.

25.05.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача, згідно якої позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

01.06.2021 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач вважає доводи позивача необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Ухвалою від 11.06.2021 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання.

Усною ухвалою від 07.07.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 23.07.2021 витребувано у Головного управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44131663) податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску щодо ТОВ «Оріон Гласс Плюс» () та ТОВ «Радіопобутсервіс» () за 1 квартал 2021 року.

28.07.2021 Головним управлінням ДПС у Черкаській області надано до суду витребувані документи.

28.07.2021 в судовому засіданні за участі представників сторін суд перейшов до розгляду справи по суті, в судовому засіданні була оголошена перерва до 10 год. 00 хв. 10.08.2021.

В судове засідання, 10.08.2021 позивач свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце судового засідання. В зв`язку з чим, судовий розгляд справи був відкладений.

Представник позивача в судове засідання 11.08.2021 з розгляду справи по суті не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання, представник відповідача в судовому засіданні просила суд проводити розгляд справи без участі представника позивача та просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Оскільки представник відповідача наполягала на розгляді справи по суті, позивач по справі не є суб`єктом владних повноважень, допустив повторну неявку свого представника в судове засідання без поважних причин та оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи, враховуючи стадію судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи по суті без участі представника позивача.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 03.02.2021 №010292* службовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 05.02.2020 о 12 год. 50 хв. на 474 км. автомобільної дороги Н-08 здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить позивачу.

Вказаним транспортним засобом керував водій - ОСОБА_1 (водійське посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 17.01.2018). За наслідками перевірки складено акт від 05.02.2021 №260246 (далі - Акт перевірки).

Також складно акт від 05.02.2021 №027049 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксоване перевищення ваги транспортного засобу понад 17,81% навантаження на здвоєну вісь 18,85 т. при нормативно допустимій 16 т, що є порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 22.5 Правил дорожнього руху.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято спірну постанову від 23.03.2021 №232830 про застосування до позивача штрафу в сумі 17000,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.

Відповідно до ст. 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів, ін.

Отже, управління Укртрансбезпеки уповноважене здійснювати рейдові перевірки зокрема в русі враховуючи при цьому наявність затверджено щотижневого графіку та направлення зокрема на здійснення перевірки в період виявлених та зафіксованих порушень.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та вантажів.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Статтею 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів і забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Згідно ст. 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.п. 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З аналізу вказаних положень Закону №2344-III вбачається, що автомобільний перевізник, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних обмежень більше ніж на п`ять відсотків, повинен мати дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів.

Судом встановлено, що службовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 05.02.2020 о 12 год. 50 хв. на 474 км. автомобільної дороги Н-08 здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить позивачу, результати перевірки оформлені актом від 05.02.2021 №260246 (далі - Акт перевірки). Також складно акт від 05.02.2021 №027049 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксоване перевищення ваги транспортного засобу понад 17,81% навантаження на здвоєну вісь 18,85 т. при нормативно допустимій 16 т, що є порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, посадовими особами встановлено відсутність дозволу на рух, згідно відмітки проставленої в акті, що позивачем не заперечується.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що матеріалами адміністративної справи підтверджено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні позивачем вантажу автомобілем марки - DAF д.н.з. НОМЕР_1 без відповідного дозволу.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 05.01.2021 між позивачем та ТзОВ «Оріон Гласс Плюс» був укладений договір оренди транспортних засобів з екіпажем (водієм) №0501, відповідно до якого позивачем передано в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб (DAF д.н.з. НОМЕР_1 ) до ТзОВ «Оріон Гласс Плюс», строком дії шість місяців, тому на думку позивача, він не може вважатися перевізником і відповідно не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту.

Однак, доказів наявності та пред`явлення водієм під час проведення рейдової перевірки 05.02.2021 посадовим особам відповідача, документів, що засвідчували б право використання транспортного засобу на законних підставах ТзОВ "Оріон Гласс Плюс" матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що 05.01.2021 між позивачем та ТзОВ "Оріон Гласс Плюс" був укладений договір оренди транспортних засобів №0501 - саме з екіпажем (водієм).

Так, із матеріалів справи судом встановлено, що 05.02.2021 під час здійснення перевірки транспортним засобом - DAF д.н.з. НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_1 (водійське посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 17.01.2018), який відповідно до наказу позивача від 21.12.2020 №12 прийнятий на посаду водія до товариства з обмеженою відповідальністю "Радіопобутсервіс" з 23.12.2020 з випробувальним строком на три місяці.

Згідно з пп. 14.1.183 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України послуга з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та інших суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, регулюється цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення» перелік суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Однак, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що товариство з обмеженою відповідальністю "Радіопобутсервіс" має дозвіл на здійснення наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Разом з цим, відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - порядок №1388) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до абз. 4 п. 16 Порядку №1388 за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Згідно п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 №379, якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ. При цьому в графі «Особливі відмітки» тимчасового реєстраційного талона робиться запис «Дійсний до _____ 20__ року за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії ___ N ___________». Копія документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ, долучається працівниками Центру до матеріалів видачі тимчасового реєстраційного талона.

Всупереч вищевикладеним обставинам, позивачем до матеріалів адміністративної справи не надано доказів того, що 05.02.2021 транспортний засіб марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до положень Порядку №1388 та Інстукції №379 був переданий позивачем у користування (оренду) ТзОВ "Оріон Гласс Плюс" із оформленням та видачею тимчасового реєстраційного талону на період дії договору оренди, який підтверджує право користування і (або) розпорядження цим ТЗ.

Крім того, позивач укладаючи договір оренди транспортних засобів з екіпажем (водієм) №0501 не був позбавлений можливості самостійно використовувати його в період дії цього договору, тому вищевказане твердження позивача щодо здійснення 05.02.2021 перевезення вантажу ТзОВ "Оріон Гласс Плюс" - суд розцінює, як покладення відповідальності на іншу особу.

Згідно п. 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до п. 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що відповідачем повідомлення про час та місце розгляду справи про порушення, а саме 23.03.2021 з 09 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв., надіслано позивачу 04.03.2021 рекомендованим листом із повідомленням, однак отримано позивачем 24.03.2021.

Однак враховуючи наявність визначених Законом підстав для проведення посадовими особами відповідача перевірки, а також доведені в ході розгляду даної справи обставини порушення позивачем вимог ст. 48 Закону №2344-III (відсутність дозволу, який дає право на рух великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами), суд дійшов висновку, що несвоєчасне отримання позивачем повідомлення про дату та час розгляду порушення, не є підставою для не прийняття рішення керівником органу державного контролю або його заступником про застосування адміністративно-господарських штрафів, тому позов цій частині також є необґрунтованим.

Твердження позивача про те, що службові особи відповідача відмовили здійснити повторне зважування транспортного засобу - не приймається судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що водій позивача 05.02.2021 під час здійснення габаритно-вагового контролю дійсно звертався до службових осіб відповідача з проханням провести повторне вагове зважування транспортного засобу. Крім того, у відповідності до вимог п. 24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Необґрунтованим є твердження позивача про те, що службовими особами відповідача під час перевірки не було надано свідоцтва про повірку зважувального комплексу та в документах перевірки характеристик відсутнє посилання про зважувальне обладнання, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, оскільки засіб зважувальної техніки, що зазначено на чеку зважування (ваги №ESITI AS 09.224), які входять до габаритно-вагового комплексу та за допомогою якого здійснювалось зважування 05.02.20221 транспортного засобу позивача - є сертифікованим, має свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується доданими відповідачем до матеріалів справи доказами.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що водій позивача 05.02.2021 під час здійснення габаритно-вагового контролю дійсно звертався до службових осіб відповідача з проханням надати свідоцтво про повірку зважувального комплексу. При цьому, нормативно-правові акти, якими затверджена форма документів, складених посадовими особами відповідача за наслідками перевірки позивача, не містять вимог щодо зазначення у вказаних документах будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 12,5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства Транспорту України від 14.10.1997 №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Враховуючи, що за наслідками розгляду справи судом встановлено перевезення 05.02.2021 позивачем вантажів з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу, а неможливість отримання дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень - не спростовує результатів перевірки габаритно- вагових параметрів та не звільняє від відповідальності в разі їх порушення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір - поверненню відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Радіопобутсервіс" - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Радіопобутсервіс" (18028, м.Черкаси, вул. В. Чорновола, буд.235/1, );

2) відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд.14, ).

Повне судове рішення виготовлено 13.08.2021

Суддя О.А. Рідзель