Справа № 179/1046/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 серпня 2021 року Справа 179/1046/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради, у якій просить:

- зобов`язати Чернечинську сільску раду дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5.7 умовних кадастрових гектар на території Чернеччинської сільської ради.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області (суддя Ковальчук Т.А.) від 12.07.2021 року справу № 179/1046/21 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

11.08.2021 року від Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 179/1046/21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 року, справу № 179/1046/21 розподілено судді Голобутовському Р.З.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що вона подана з порушенням вимог закону.

За правилами, визначеними ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 цього Кодексу до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із посиланням на норми Цивільного Кодексу України, Земельного Кодексу України та Указу Президента, що не відповідає положенню Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене позивачу необхідно надати до суду уточнену позовну заяву, яку привести у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланнями на норми Кодексу адміністративного судочинства України, який встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах, а також надати належним чином завірену копію для відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також суд зазначає, що відповідно до п. п. 1-6 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що позовні вимоги не відповідають приписам ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не зрозуміло, що саме оскаржує позивач, з якими рішеннями, діями, або бездіяльністю він не згоден.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Проте, позивачем зазначені вимоги не дотримані, оскільки зміст позовної заяви обмежується лише посиланням на норми Земельного Кодексу України, Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам" та не містить належного обґрунтування.

Отже, позивачу необхідно надати до суду уточнену позовну заяву, у якій зазначити якими саме рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача він не погоджується, обґрунтувавши чим саме порушені його права і свободи, із посиланнями на докази та норми права.

Також, у позовній заяві позивач просить суд поновити йому строк для подачі позову, в обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що позивачем пропущено строк так як з моменту реорганізації КДСП в Гупалівській сільській раді, яка діяла на той час, йому відмовляли у видачі земельної частки у зв`язку із відсутністю земель запасу. Пізніше відмовляли, у зв`язку із тим, що резервні землі передані до адміністрації. Після утворення Чернеччинської об`єднаної територіальної громади та передачі земель сільськогосподарського призначення у комунальну власність, позивачу відмовлено у видачі земельного паю у зв`язку з відсутністю сертифіката на право, на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Дослідивши матеріали позовної заяви, неможливо встановити коли саме та яким саме рішенням, дією або бездіяльністю відповідача порушено його права та інтереси, що унеможливлює вирішення питання про поновлення строку звернення до суду.

Отже, суд пропонує позивачу надати заяву про поновлення пропущеного строку разом із доказами поважності пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Пунктом 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що у матеріалах позовної заяви, всупереч наведеній нормі відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивачу необхідно надати суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частинами 1-2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 5, 46, 122, 160, 161, 169, 171, 245 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом:

- надання уточненої позовної заяви, яка приведена у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланнями на норми Кодексу адміністративного судочинства України, який встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах, а також надати належним чином завірену копію для відповідача;

- надання уточненої позовної заяви, у якій зазначити якими саме рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача він не погоджується, обґрунтувавши чим саме порушені його права і свободи, із посиланнями на докази та норми права;

- надання уточненої позовної заяви, у якій привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку разом із доказами поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду або обґрунтування того, що такий строк не пропущений;

- надання до суду власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський