Справа № 360/1470/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року справа №360/1470/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Компанієць І.Д., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (повне судове рішення складено 19 травня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/1470/21 (суддя в І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисичанського міського відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, відповідно до якого просив:

визнати протиправною бездіяльність Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 28.10.2002 він проходив службу в ОВС України. На підставі наказу ГУМВС в Луганській області від 06.11.2015 № 399о/с позивача звільнено зі служби з ОВС. Під час проходження служби та на час звільнення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що ОСОБА_1 призначений в Лисичанський МВ ГУМВС України у Луганській області в березні 2013 року, таким чином базовим місяцем слід вважати березень 2013 року. У квітні 2013 року позивачу присвоєне чергове звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що призвело до збільшення загального доходу та встановлення базового місяця - квітень 2013 року, в травні 2013 відбулося зростання доходу, отже базовим місяцем є травень 2013 року. Таким чином, індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби у Лисичанському МВ ГУМВС України у Луганській області здійснювалась в порядку та розмірах, установлених законодавством, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , з 05.04.2003 по 06.11.2015 проходив службу в органах МВС, звільнений наказом ГУМВС №399 о/с від 06.11.2015 з ОВС за п.64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС) (а.с.3-5).

Як вбачається з довідки відповідача від 26.04.2021 №9/160 про грошове забезпечення позивача за період з 01.03.2013 по 06.11.2015, в квітні 2013 року відбулось підвищення грошового забезпечення позивача, з урахуванням усіх його складових (а.с.24).

Відповідно до довідок відповідача від 01.02.2021 №9/32/2, від 26.04.2021 №9/160, індексація грошового забезпечення з березня 2013 року по листопад 2015 року не нараховувалась та не виплачувалась (а.с.8,24).

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Наказом МВС від 31.12.2007 № 499, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 205/14896, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.14 Інструкції індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Статтею 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із статтею 33 Закону № 108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковим для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Положеннями статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" закріплено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII).

За визначенням статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (в редакції, чинній протягом спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За пунктом 5 вказаного Порядку (в редакції, чинній протягом служби позивача) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Як вже зазначив суд раніше, згідно довідок Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про грошове забезпечення вбачається, що у спірний період з березня 2013 року по листопад 2015 позивачу індексація не виплачувалась.

Також, відповідачем надано суду розрахунок індексації ОСОБА_1 за період 2013-2015 рік (а.с.23).

Суд першої інстанції погодився з наведеним відповідачем розрахунком, оскільки, на його думку, він зроблений на підставі вказаних вище норм права з урахуванням всіх показників, що впливають на визначення індексації доходів позивача (коефіцієнт індексації, прожитковий мінімум для працездатної особи, базовий місяць - місяць підвищення грошового забезпечення позивача).

Таким чином, місцевим судом встановлено, що у період з березня 2013 року по листопад 2015 року індексація позивачу не виплачувалась в силу відсутності на те підстав, оскільки в цей період (квітень 2013 року) відбулось підвищення грошового забезпечення позивача, що вплинуло на визначення індексації.

Як наслідок, окружний суд не вбачав правових підстав для задоволення позовних вимог заявлених до Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії.

Однак, з таким висновком місцевого суду не погоджується колегія апеляційного суду, з таких підстав.

Щодо визначення базового місяця.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу (абз.3 п. 10-1 Порядку № 1078).

Отже, в спірних правовідносинах при прийнятті на службу ОСОБА_1 базовим місяцем був березень 2013 року.

Дійсно, діюче на час служби позивача у відповідача законодавство передбачало, що у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (п.5 Порядку № 1078).

Як зазначалось вище, до грошових доходів населення відноситься і грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу (пункт 2 Порядку № 1078).

Відповідно до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 вих.№ 9/160 від 26.04.2021 (а.с.24), дійсно мало місце підвищення грошового забезпечення позивача в квітні 2013 року порівняно з березнем того ж року (з 1725,00 грн до 2654,21 грн), внаслідок чого базовим місяцем став квітень 2013 року.

Наступного місяця також відбулось підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 з 2654,21 грн до 3209,69 грн, тому базовим місяцем став травень 2013 року.

Слід зазначити, що впродовж квітня 2013 року - травня 2014 року (наступних за базовими) індекс споживчих цін наростаючим підсумком не перевищував порогу індексації в 101% - складав 100,0% і 100,1% відповідно.

За даними Держстату, після встановлення базовим місяцем травня 2013 року вперше перевищення індексу споживчих цін наростаючим підсумком (враховуються індекси починаючи з червня 2013 року) відбулось в березні 2013 року і склало 101,1 % (1,000 * 0,999 * 0,993 * 1,000 * 1,004 * 1,002 * 1,005 * 1,002 * 1,006).

Відтак, в квітні 2013 року позивач набув право на індексацію в розмірі 13,40 грн = 0,011 * 1218 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи).

Однак, дійсно, в квітні 2014 року відбулось підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 з 3209,69 грн до 3705,63 грн, що більше ніж розмір індексації, тому відповідно до приписів п.5 Порядку № 1078 індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. При цьому базовим місяцем став квітень 2014 року.

За цей період апеляційний суд погоджується з доводами відповідача і висновками місцевого суду щодо відсутності нарахування та виплати індексації.

Проте, подальші розрахунки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, не відповідають законодавству.

Так, за даними Держстату, в травні 2014 року індекс споживчих цін перевищив поріг індексації в 101% та склав 103,8%, внаслідок чого виникли підстави для проведення ОСОБА_1 індексації з липня 2014 року. В той же час, його грошове забезпечення протягом травня - серпня (включно) 2014 року не збільшувалось порівняно в грошовим забезпеченням базового місяця - квітня 2014 року в розмірі 3705,63 грн.

Отже, розрахунок відповідача, яким він обґрунтованість відсутності підстав для здійснення індексації, не в повній мірі відповідає законодавству. В свою чергу, місцевий суд належним чином не перевірив цей розрахунок, тому дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відтак, позов підлягає задоволенню, а відповідачу слід нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження ним служби з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року, з урахуванням висновків суду, застосовуючи алгоритм, наведений в постанові апеляційного суду щодо розрахунку індексації і стосовно подальших періодів його служби.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 360/1470/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року.

Зобов`язати Лисичанський МВ ГУМВС України у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01 березня 2013 року по 06 листопада 2015 року, з урахуванням висновків суду.

Повне судове рішення - 17 серпня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

І.Д. Компанієць