Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
номер провадження № ЗД/380/25/21
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

12 серпня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою від 10.08.2021 (вх.№58241) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить зупинити дію пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 за №2615/5 «Про задоволення скарги» до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 «Про задоволення скарги».

В заяві вказує, що 23.07.2021 Міністерством юстиції України видано наказ №2615/5 «Про задоволення скарги», яким частково задоволено скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 23.10.2020 та скасовано рішення від 04.09.2020 №53911180, прийняте державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишиним Назаром-Павлом Андрійовичем (п.2. Наказу); тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 строком на 3 (три) місяці (п.З Наказу) та виконання пункту 3 Наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (п.5 Наказу).

Заявник вважає, що пункти 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим до Львівського окружного адміністративного суду буде подана позовна заява про визнання їх протиправними і скасування.

Зазначає, що оскаржуваний наказ порушує його права, оскільки залишення в силі даного наказу, в частині тимчасового блокування ОСОБА_1 доступу до державного реєстру за результатами розгляду скарги, може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому захист та відновлення його порушених прав. Вказує на те, що наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5, питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора ОСОБА_1 . Міністерством юстиції не вирішувалось. Оскільки державними реєстраторами проводиться не лише реєстрація прав на нерухоме майно, а також і прийом заяв для проведення реєстрації, у зв`язку з блокуванням доступу до реєстру, державний реєстратор буде позбавлений можливості їх виконувати, а відтак наказ Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 «Про задоволення скарги» фактично унеможливив виконання ним своїх прямих обов`язків щодо розгляду заяв та реєстрації прав в реєстрі за зверненням третіх осіб та можливість завершити у передбачені вище законом строки реєстраційні дії в даному реєстрі. Вказане, на переконання заявника, свідчить про існування очевидних ознак порушення його прав та інтересів, так як за наслідками блокування доступу до реєстру та не завершення у строки реєстрації прав заявників, в державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 виникла реальна загроза притягнення до юридичної відповідальності.

Отже, заявник стверджує про очевидну протиправність наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 та вважає, що обраний ним спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. З врахуванням усіх наведених обставин в сукупності заявник просить заяву задовольнити повністю у вказаний ним спосіб.

Відповідно до положень ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішені заяви про забезпечення позову, суд керувався таким.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З аналізу змісту заяви про забезпечення позову та долучених до такої доказів слідує, що ОСОБА_1 вказує на очевидну протиправність наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5, який він має намір оскаржити до Львівського окружного адміністративного суду. Проте, такі доводи заявника будуть досліджуватись судом разом з позицією відповідача щодо правомірності оскаржуваного наказу під час розгляду справи по суті, а тому оцінку їм буде надано за наслідками розгляду справи, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову до пред`являння позову.

Водночас, суд враховує доводи заявника щодо того, що державним реєстратором проводиться не лише реєстрація прав на нерухоме майно, а також і прийом заяв для проведення реєстраційних дій, проте у зв`язку із заблокуванням доступу до реєстру, державний реєстратор позбавлений можливості виконувати свою роботу щодо їх розгляду та прийняття рішень.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

Зі змісту долученого до матеріалів заяви наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 судом встановлено, що такий не містить відомостей про вирішення питання щодо передачі документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора.

За таких обставин, суд переконаний, що блокування заявнику доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за умови не вирішеного питання про передачу документів, що знаходяться у державного реєстратора, може створити порушення прав третіх осіб, які звернулись до державного реєстратора з метою вчинення реєстраційних дій.

У свою чергу, позивач позбавлений можливості виконувати свої безпосередні службові обов`язки, пов`язані з державною реєстрацією прав.

Суд звертає увагу, що статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлені строки проведення реєстраційних дій та надання інформації з Державного реєстру прав, наприклад, державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Водночас ч.1 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державні реєстратори, суб`єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Шкода, завдана державним реєстратором фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов`язків, підлягає відшкодуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом.

Таким чином, недотримання строків розгляду може бути підставою для притягнення заявника до відповідальності за порушення строків розгляду заяв про державну реєстрацію та ініціювання проти нього проваджень про стягнення шкоди.

Суд також звертає увагу, що заявник намагається захистити свої права на стадії перевірки законності блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому, до перевірки судом законності наказу Міністерства юстиції України, який має намір оскаржити заявник, його виконання може ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 за №2615/5 «Про задоволення скарги» до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 «Про задоволення скарги».

Необхідність забезпечення позову у цій справі узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 травня 2018 року в справі №826/15847/17.

Також суд враховує, що зупинення дії наказу до вирішення спору по суті, не порушить прав третіх осіб та забезпечить дотримання справедливого балансу співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, суд наголошує, що ухвала про забезпечення позову у цьому випадку не вирішує питання про правомірність наказу, про намір оскаржити який заявляє заявник, а лише тимчасово зупиняє настання негативних наслідків для заявника до перевірки його правомірності до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Суд враховує, що відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю у запропонований заявником спосіб.

Відповідно до ч.1 ст.156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Зупинити дію пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 за №2615/5 «Про задоволення скарги» до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції У країни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування пунктів 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 №2615/5 «Про задоволення скарги».

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржник: Міністерство юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, 13; ).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Р.І. Кузан