Справа № 540/3365/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3365/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ), з урахуванням поданих уточнень, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, Управління, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №2100-0305-831258 від 02.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру з розрахунку 70% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20.08.2014 позивачу призначено пенсію Солом`янським районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та з 01.04.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, виходячи з розміру 70% від суми заробітної плати за посадою прокурора відділу Генеральної прокуратури України. Отримавши довідку Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020, 16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії та долучив до неї вказану довідку. Рішенням ГУ ПФУ від 02.07.2021 № 2100-0305-831258 позивачу відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром з розрахунку 70% від суми місячної заробітної плати. ОСОБА_1 вважає, що рішення відповідача є незаконним та таким, що порушує його права на належний рівень соціального забезпечення, який гарантований ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 46, п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України. В позові представник позивача посилається на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), якими з 13.12.2019 відновлено порушені права пенсіонерів прокурорів щодо перерахунку раніше призначених пенсій за вислугу років та зазначив, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ пенсії перераховуються у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам. Представник також вказує на рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 у справі №1-223/2018 (2840/18) та аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.09.2020 у справі №560/2120/20, відповідно з 26.03.2020 було підвищено заробітну плату прокурорським працівникам, у зв`язку з чим позивач набув право на перерахунок призначеної йому пенсії з 01.04.2020 без обмеження її максимальним розміром з розрахунку 70 % від суми місячної заробітної плати, який було визначено під час призначення пенсії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Щодо протиправності дій відповідача з обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним її розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VІІ, представник посилається в позовній заяві на правову позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 360/1427/17 від 12.11.2019, Верховного Суду у постановах від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17, та щодо протиправності дій Управління по зміні відсоткового значення при обчисленні та перерахунку пенсії з 70% на 60%, представник обґрунтовує позицію серед іншого, постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 по зразковій справі №240/5401/18, яка вказує, що відсотки, що були при призначені пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведення перерахунку. ОСОБА_1 раніше оскаржував відповідні дії Управління, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2016 у справі №766/6600/16-а (н/п 2-а/766/259/16) позовні вимоги задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення № 63 від 20.05.2016 та зобов`язано УПФ України в м. Херсоні здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII з розрахунку 70% вiд середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згiдно довідки Генерально прокуратури України від 28.03.2016 № 18-534 зп про заробітну плату, починаючи 01.01.2016. Вказана постанова набрала законної сили 24.10.2016. Враховуючи вищезазначене, просить задовольнити позовні вимоги.

14.07.2021 ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, визначено позивачу строк для усунення недоліків.

19.07.2021 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.08.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що Управління позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідач, жодних рішень за №2100-0305-831258 від 02.07.2021 не приймав, за вказаним номером позивачу було направлено інформативний лист щодо розгляду його заяви від 16.06.2021 про перерахунок пенсії за вислугу років. Представник зазначив, що рішенням Управління № 81 від 16.07.2020 ОСОБА_1 з 01.04.2020 було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032 зп, виданої станом на 26.03.2020. Також представник зазначив, що з 01.10.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), яким були внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Так, згідно ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VІІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та дані зміни, внесені Законом №3668-VI неконституційними не визнано, є чинними, а тому підлягають застосуванню всіма юридичними та фізичними особами. Дії Управління по обмеженню пенсії ОСОБА_1 її граничним розміром, вважає законними виходячи із положень вказаних норм діючого законодавства та посилань на висновок Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19. Також, представник зауважив, що в перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру ОСОБА_1 було відмовлено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №766/7099/17, у зв`язку з чим, обставини стосовно обмеження граничного розміру пенсії позивача встановлені зазначеною постановою та мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, та доказуванню не підлягають. Враховуючи висновки рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 №3-рп/2012 щодо принципу законності, який мають застосовувати суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян, та виходячи зокрема, із додержання принципу пропорційності між захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах такої фінансової можливості держави права кожного на достатній життєвий рівень та висновки у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, з якого вбачається, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист, Управління просить суд відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

12.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, яка ґрунтується на позиції аналогічно викладеній в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст. 262 КАС України).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 20.08.2014 отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ. З 01.04.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії та долучив до неї довідку Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020.

За даною довідкою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 26.03.2020 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу склала 62 166,66 грн. Складові заробітної плати (грошового забезпечення) за вказаною довідкою визначенні у вигляді: посадовий оклад - 40 989,00 грн.; надбавка за вислугу років 30% - 12 296,70 грн., матеріальна допомога (1/12) для оздоровлення - 4440,48 грн. та для вирішення соціально-побутових питань - 4440,48 грн.

ГУ ПФУ надіслало на адресу позивача лист від 02.07.2021 № 2100-0305-831258, в якому вказано про те, що Управлінням прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії. Зазначена відмова обґрунтована тим, що «Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено на рівні 1638,00 грн. з 01.01.2020 року, 1712,00 грн. з 01.07.2020 року, 1769 грн. з 01.12.2020 року. Розмір вашої пенсії складає 17690,00 грн.».

Таким чином, за даним листом проінформовано позивача про те, що йому відмовлено в перерахунку пенсії за заявою від 16.06.2021 у зв`язку із тим, що відповідно до положення ст.86 Закону №1697-VІІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та враховуючи Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір пенсії визначено у сумі 17690,00 грн.

Представник позивача, визначаючи вказаний лист від 02.07.2021 № 2100-0305-831258 рішенням Управління, вважає, що ОСОБА_1 порушено право на належний розмір пенсії, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно, позиція представника по справі ґрунтується, серед іншого, на висновках рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020, наявністю постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2016 у справі №766/6600/16-а, якою визнано протиправним і скасовано рішення № 63 від 20.05.2016 та зобов`язано УПФ України в м. Херсоні здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII з розрахунку 70% вiд середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згiдно довідки Генеральної прокуратури України від 28.03.2016 № 18-534 зп про заробітну плату, починаючи 01.01.2016, що набрала законної сили 24.10.2016, вважає незаконними дії по відмові у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за новою довідкою Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020, дії з обмеження її максимального розміру за ст. 86 Закону №1697-VІІ з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати. Відповідач в свою чергу вважає, що між сторонами відсутній спір щодо перерахунку пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032 зп, виданої станом на 26.03.2020, оскільки даний перерахунок було вже здійснено з 01.04.2020, а також відсутній спір щодо перерахунку пенсії з обмеженням її граничного розміру враховуючи постанову Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 766/7099/17, жодного рішення щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років від 16.06.2021 не приймалось, вважає дії по визначенню розміру пенсії позивача за ст. 86 Закону №1697-VІІ правомірними.

Таким чином, суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність в діях або бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2021 про перерахунок пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020, обмеження пенсії прокурора максимальним її розміром та розміром у відсотковому значенні відповідно до положень ст.86 Закону №1697-VІІ, з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 та встановлених обставин по справі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (ч. 4 ст. 6 КАС України).

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, ч. 3 ст. 3 КАС України).

Так, судом встановлено, що пенсія позивачу призначена 20.08.2014 відповідно до норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), що відповідачем не заперечується.

Відповідно, на час призначення ОСОБА_1 пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції від 01.05.2014, чинній на час призначення пенсії), та враховуючи положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), яким вносились відповідні зміни до вказаної статті, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 року та 6 місяців, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (аб. 2 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників та у зв`язку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (абз. 13 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України» (2790-12), «Про наукову і науково-технічну діяльність» (1977-12), «Про державну службу» (3723-12), виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (абз. 15 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (абз. 17 Закону №1789-ХІІ).

З копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 107081, наданої представником відповідача, вбачається, що відповідно до протоколу № 100554 від 17.07.2014 Солом`янським районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначено пенсію за заявою від 03.07.2014, на умовах працюючого, загальний стаж встановлено 20 років 8 місяців 12 днів, з якого стаж на посадах слідчого становить 9 років 1 місяць та 1 день, прокурора - 2 роки 8 місяців 15 днів, військової служби - 2 роки 28 днів, страховий стаж з 01.07.2000 становить 9 років 3 місяці 27 днів, загальний стаж після 2004 року склав 6 років та 9 днів. Зазначений стаж підтверджується належним розрахунком.

Відповідно до довідки щодо заробітної плати, розрахунку №1 станом на 01.07.2014 розмір заробітної плати ОСОБА_1 складав 6 277,27 грн. В матеріалах наявний протокол №64002 від 11.07.2014, за яким загальний стаж ОСОБА_1 склав 24 роки 10 місяців 26 днів, що підтверджено належним розрахунком.

Розпорядженням Солом`янського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.07.2014 №99 гром. ОСОБА_1 було відмовлено в призначення пенсії за віком за недостатністю пенсійного стажу відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з 01.10.2013 по 30.09.2014 має становити не менше - 21 рік 6 місяців, у тому числі роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років. Управлінням встановлено стаж 20 років 6 місяців та 12 днів, що відповідно було недостатнім для призначення даного виду пенсії.

Протоколом №8279 від 27.08.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію на умовах працюючого слідчого, на підставі заяви від 20.08.2014, загальний стаж обраховано 26 років 4 дні, розмір пенсії визначено у вигляді 70 % від заробітку 6277,27 грн., відповідно з 20.08.2014 пенсія склала 4394,09 грн.

Згідно протоколу № 9279 від 27.08.2014, відповідно до Закону №3668-VI, на загальних умовах призначено пенсію за віком, загальний стаж обраховано у розмірі 26 років 4 дні, розмір пенсії з заробітку 5306,40 грн. склав 1862,55 грн.

Відповідно до розрахунку заробітної плати №2, на дату звернення 20.08.2014, розмір заробітної плати з 01.07.2014 по 31.07.2014 становив 6277,27 грн., що взято для обчислення пенсії.

За протоколом №8279 від 15.10.2014 вбачається здійснення розрахунку пенсії у вигляді 70 % від заробітку 5252,68 грн., основний розмір пенсії склав 4401,46 грн. та призначено пенсію з 20.08.2014 у розмірі 1867,33 грн. Загальний стаж станом на 31.07.2014 вказано 26 років 4 місяці 28 днів, що підтверджено відповідним розрахунком.

В наступному, встановлено заліковий стаж ОСОБА_1 - 21 рік 7 місяців 1 день, до якого увійшов період роботи в органах прокуратури, період військової служби та навчання у юридичному вузі. Відповідно заробіток для обчислення, здійснений за новою формулою, станом на 20.08.2014 становить 6287,80 грн.

Відповідно до довідки №107 виданої Генеральною прокуратурою України 06.10.2014 №18-107 зп та додатку до довідки, розмір заробітної плати останнього станом на 20.08.2014 склав 6287,80 грн., що обліковувався із основного окладу - 2075,00 грн., класного чину - 130,00 грн., вислуги - 661,50 грн., інших виплат - 3376,03 грн. та індексації - 45,27 грн.

Розпорядженням Солом`янського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 861378 від 04.12.2014 пенсію призначено у розмірі 70 % від заробітку 6287,80 грн., що склала 4401,46 грн.

20.05.2016 управлінням Пенсійного фонду України у м. Херсоні було винесено рішення №63, яким відмовлено ОСОБА_1 за поданою ним заявою 11.05.2016, в перерахунку пенсії за довідкою Генеральної прокуратури України від 28.03.2016 №18-534зн.

Судом встановлено, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2016 у справі № 766/6600/16-а (н/п 2-а/766/295/16) позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними і скасовано рішення № 63 від 20.05.2016 УПФУ в м. Херсоні, та зобов`язано УПФУ в м. Херсоні здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ з розрахунку 70% від середнього заробітку щомісячної ( чинної) заробітної плати згідно довідки Генеральної прокуратури України від 28.03.2016 № 18-534 зп про заробітну плату, починаючи з 01.01.2016 та відновити з 02.06.2015 виплату раніше призначеної пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 06.10.2014 № 18-107 зп пенсії за вислугу років. Постанова набрала законної сили 24.10.2016.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечується наявність рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2016 у справі № 766/6600/16-а, та копіями матеріалів з пенсійної справи, не встановлено, що під час перерахунку пенсії позивачу, після набрання даним рішенням законної сили 24.10.2016 та Законів № 3668-VI (набув чинності з 01.10.2011) та №1697-VII (чинний з 01.01.2015) були порушені права позивача на належний розмір пенсії.

Згідно протоколу призначення пенсії відповідача по справі вбачається, що 23.10.2017 було здійснено масовий перерахунок пенсій, зокрема, ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, стаж якого зазначено 48 років 8 місяців 28 днів, основний розмір пенсії від середнього заробітку визначено 13 957,24 грн., максимальний розмір пенсії склав 10740,00 грн., яка підлягає нарахуванню та виплаті з 01.10.2017.

Також судом встановлено, що у справі № 766/7099/17 (н/п 2-а/766/1699/17) розглянуто позовну заяву ОСОБА_1 про зобов`язання Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області здійснити змінну відсотка призначеної пенсії за вислугу років з 70% до 90% та здійснити обчислення і перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 28.03.2016 № 18-534 зп про заробітну плату починаючи з 16.11.2016 без обмеження її граничного розміру, безстрокове (довічно) та без оподаткування з обов`язковим повним нарахуванням, повною виплатою.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2017 зазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років з 70 % на 90% від середнього заробітку, зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до довідки Генеральної прокуратури України № 18-534зп від 28.03.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 01.12.2016, без обмеження граничного розміру з урахуванням вже виплачених сум пенсії. В решті позову відмовлено.

За наслідками апеляційного перегляду справи № 766/7099/17, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 09.11.2017, апеляційну скаргу Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишено без задоволення, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2017 по справі № 766/7099/17, залишено без змін.

Та, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 15.05.2019 у справі №766/7099/17 (провадження №К/9901/4566/17), касаційну скаргу Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області задоволено, постанову Херсонського міського суду від 18.08.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 у справі №766/7099/17 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Зокрема, підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції та відповідно відмови у задоволенні позову було те, що згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Та, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було, що в кінцевому випадку призвело до виникнення даного спору. Верховний Суд зауважив, що наведені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Тобто, особи, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не втратили право на перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно, за результатом перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 18.09.2017 у справі №711/6019/16-а, на предмет неоднакового застосування норм матеріального права в аналогічних правовідносинах, Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 зробив висновок, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За відсутності постанови Уряду щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, а потім - ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII), в пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.

Постанова Верховного Суду у справі №766/7099/17 набрала чинності 15.05.2019, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, за наслідками поданого позову ОСОБА_1 у справі №766/7099/17, встановлено відсутність у позивача права на перерахунок та призначення пенсії відповідно до довідки Генеральної прокуратури України № 18-534зп від 28.03.2016 за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 01.12.2016, без обмеження граничного розміру з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Серед матеріалів пенсійної справи, міститься розпорядження Управління №107081 від 22.11.2017 з явними закресленнями щодо відсоткового значення для розрахунку пенсії, а саме 70 % закреслено на 90 %, що відповідно до розміру заробітку ОСОБА_1 станом на 31.12.2015 складав 19938,92 грн., основний розмір пенсії з 13957,24 грн. закреслено на 17945,03 грн., відповідно пенсії з 01.01.2017 призначено у сумі 17945,03 грн. Дані дії вчинені відповідачем згідно висновків рішень першої та апеляційної інстанції у справі №766/7099/17.

В наступному, за розпорядженням відповідача № 107081 від 22.01.2018, вбачається визначення розміру пенсії у вигляді 70 % від заробітку 19 938,92 грн. та нарахування пенсії з у розмірі 13 957,24 грн., здійснення відповідного перерахунку пенсії з 01.01.2016.

Згідно рішення Управління № 81 від 29.05.2019, за наслідками перегляду справи №766/7099/17 Верховним Судом, з 01.06.2019 по 01.12.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 у вигляді 70 % від заробітку, який складав на кінець 2015 року 19938,92 грн., розмір пенсії призначено у сумі 13957,24 грн.

Таким чином, пенсія ОСОБА_1 з 01.06.2019 призначалась у розмірі 70 % від заробітку та складала 13957,24 грн.

Отримавши заяву від ОСОБА_1 09.02.2020 про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням заробітної плати, ГУ ПФУ в Херсонській області було прийнято рішення від 17.02.2020 №9/03-16 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки заявником не було надано довідку зі складовими заробітної плати.

28.05.2020 позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії за довідкою Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020, що становить за нормами чинними на 26.03.2020 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу - 62 166,66 грн.

16.07.2020 за рішенням Управління № 81 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020 по 01.12.2020 з підстави наявності рішення суду у розмірі 70 % від заробітку, з 01.04.2020 по 30.06.2020 пенсію призначено до виплати у розмірі 16380,00 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 у сумі 17120,00 грн., з 01.12.2020 та довічно у сумі 17690,00 грн.

09.08.2020 ОСОБА_1 знову звернувся із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням заробітної плати, надавши довідку Офісу Генерального прокурора №21-995зп від 19.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 11.12.2019 №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», розмір заробітної плати за нормами чинними на 02.01.2020 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу склала 50 426,26 грн. До складових даного розміру заробітної плати внесено посадовий оклад 28215,00 грн.; надбавка за вислугу років 30 % - 8644,50 грн.; інші щомісячні надбавки ... 10 % - 2881,50 грн.; премія - 2881,50 грн.; матеріальна допомога (1/12) для оздоровлення - 3601,88 грн. та вирішення соціально-побутових питань - 3601,88 грн.

18.08.2020 Управлінням винесено рішення № 7191/03-16 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.08.2020 про перерахунок пенсії за довідкою Офісу Генерального прокурора від 19.05.2020 №21-995зп, яким відмовлено в задоволенні заяви відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 не передбачено перерахунок пенсії працівникам прокуратури.

За зазначеними обставинами, судом встановлено наявність рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 540/3478/20, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 18.08.2020 № 7191/03-16 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2020 по 31.03.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 19.05.2020 № 21-995зп, з урахуванням сплачених сум. В решті позовних вимог відмовити. На час вирішення даної справи, вказане рішення суду від 31.03.2021 у справі № 540/3478/20 не набрало законної сили у зв`язку із апеляційним оскарженням останнього.

Суд зауважує, що рішенням суду у справі № 540/3478/20 встановлено, що відповідно до рішення від 31.08.2020 № 81 відповідач з 01.04.2020 здійснив перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032зп, а тому перерахунок та виплата пенсії позивача, за вказаним рішенням суду, має бути здійснено за період з 01.02.2020 по 31.03.2020 включно на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-995зп від 19.05.2020 та з урахуванням вже сплачених сум.

Також, у поданому до суду відзиві та з матеріалів пенсійної справи вбачається, що Управлінням 16.07.2020 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020 на підставі зміни окладу за особливостями - призначення за рішенням суду, у зв`язку з чим, з даного розрахунку, суд не може встановити саме здійснення перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 , за його заявою від 28.05.2020 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032зп, представник позивача в позовній заяві та поданому до суду відповіді на відзив наполягав на бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії за вказаною довідкою від 21.05.2020 № 21-1032зп.

Виходячи з вищезазначеного та вище встановлено, вбачається, що позивач зазначає та наполягає на бездіяльності щодо не здійснення належного перерахунку пенсії за довідкою Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032зп, а також, на протиправності дій Управління щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром та зміни відсоткового значення з 70% на 60%, що враховується під час обрахування пенсії.

Судом також встановлено, що ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 540/1695/20 розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 45/03-17 від 05.06.2020 про відмову в перерахунку пенсії за довідкою від 21.05.2020 № 21-1032зп про розмір заробітної плати, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1032зп від 21.05.2020, з розрахунку 70 відсотків середньомісячного заробітку, без обмеження максимального розміру, з обов`язковим повним нарахуванням та повною виплатою, починаючи з 01.04.2020 року та здійснити виплату недоотриманих з 01.04.2020 сум та ухвалено закрити провадження в даній справі та роз`яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Зокрема, в даному рішенні суду по справі № 540/1695/20 зазначено про те, що відповідач під час перебування справи в провадженні суду здійснив добровільно перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1032зп від 21.05.2020. Щодо вимог про здійснення перерахунку та виплати пенсії, з розрахунку 70 відсотків середньомісячного заробітку, без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.04.2020, то такі вимоги в позовній заяві визнані такими, що заявлені передчасно, оскільки на момент подання позову відповідач взагалі не здійснив ніякого перерахунку пенсії за вказаною довідкою, тому у позивача були відсутні підстави вважати, що відповідачем буде порушено право позивача шляхом визначення не того відсотка пенсії або обмеження розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, у зв`язку з чим, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження у справі закрито. Ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 540/1695/20 не набрала законної сили у зв`язку із її апеляційним оскарженням.

З матеріалів справи також встановлено, що 31.08.2020 Управлінням було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020 по 31.12.2020 з розрахунку 60 % від заробітку 62 166,66 грн., основний розмір пенсії визначено 37300,00 грн., та з 01.04.2020 по 30.06.2020 пенсію призначено у сумі 16380,00 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 17120,00 грн., з 01.12.2020 та довічно - 17690,00 грн. Зазначений перерахунок на підставі зміни окладу, призначення - за рішенням суду. Представник відповідача зазначає, що даний перерахунок здійснений відповідно до Законів України № 3668-VI, №1697-VII та Закону «Про державний бюджет України на 2020 рік».

Таким чином, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату, звертався неодноразово до суду з вище встановленими вимогами, та зокрема, останнім було долучено також вказану довідку Офісу Генерального прокурора № 21-1032зп від 21.05.2020 під час подання заяви про перерахунок пенсії від 16.06.2021, вважає незаконними дії Управління по зміні відсоткового значення з 70 на 60, який береться для обрахування пенсії від суми заробітної плати, оскільки такі дії були визнані незаконними постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2016 у справі №766/6600/16-а та зазначає про протиправність дій останнього щодо обмеження пенсії її максимальним розміром, що загалом суперечить висновкам рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020.

Відповідач не заперечує зміну відсоткового значення з 60% на 70% відповідно до положень ст. 86 Закону України №1697-VII та враховуючи положення Закону № 3668-VI, а також за наявності постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №766/7099/17, вважає правомірні дії по нарахуванню пенсії ОСОБА_1 , розмір якої не має перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб які втратили працездатність, але зауважує, що рішення суб`єктом владних повноважень щодо заяви ОСОБА_1 від 16.06.2021 не приймалось.

Відповідно, в даній справі, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №2100-0305-831258 від 02.07.2021, яким відмовлено в перерахунку пенсії у розмірі 70 % від заробітку без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити з 01.04.2020 перерахунок належної йому пенсії за вказаною довідкою.

Суд зазначає слідуюче, що 01.10.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), яким були внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, за якою, зокрема, позивач ОСОБА_1 вийшов на пенсію за вислугою років.

Згідно зі ст. 2 розділу І Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 25 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 (набув чинності з 01.01.2016) та п. 34 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 (набув чинності з 01.01.2017), ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI доповнено наступним: Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати 10740 гривень. З матеріалів справи, а саме, з дослідженого судом протоколу призначення пенсії від 23.10.2017 вбачається, що відповідачем з 01.10.2017 рішенням № 81, була призначена ОСОБА_1 пенсія у розмірі 10 740 грн., виходячи з розміру заробітку 13 957,24 грн., та згідно розпорядження №107081 від 22.01.2018 вбачається перерахунок пенсії з 01.01.2016 та по 01.12.2017 та її призначення у сумі 10740,00 грн.

Відповідно, виплата пенсії без обмеження максимальним розміром має відбуватись лише до того часу, поки розмір пенсії, що виплачується, буде відповідати максимальному її розміру. Розмір пенсії позивача на дату набрання чинності Закону №3668-VI, яка була призначена з 20.08.2014 та з урахуванням доповнення Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 до частини 1 статті 2 зазначеного Закону, за останніми відомостями з пенсійної справи пенсія позивача становила 13730,00 грн. (на 01.01.2018), 13957,24 грн. (на 01.12.2019), 16380,00 грн. (на 30.06.2020), 17 690,00 грн. (на 01.12.2020), тому виплата пенсії з прийняттям цього Закону не обмежувалась та виплачувалась у повному обсязі.

З 15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

Частиною 2 статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії та до заяви долучив довідку Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

На підставі поданих документів Управлінням відмовлено в перерахунку пенсії на підставі обмежень, визначених ст. 86 Закону №1697-VII та здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2020 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», а саме: з 01.04.2020 по 30.06.2020 розмір пенсії перераховано на 16380,00 грн.; з 01.07.2020 по 30.11.2020 на суму 17120,00 грн. та з 01.12.2020 розмір пенсії визначено у сумі 17690,00 грн. Дані відомості вбачаються із дослідженого судом перерахунку пенсії від 31.08.2020, наявному в пенсійній справі.

Крім того, відповідач вважав вимогу позивача щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% від суми заробітної плати зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора №21-1032зп від 21.05.2020, без обмеження граничного її розміру, згідно зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, безпідставною, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною.

Суд зауважує, що внаслідок прийняття Закону № 3668-VI, наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ (щодо перерахунку пенсії прокурорам у зв`язку із підвищенням заробітної плати) з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її зміст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року було ухвалено Закон № 1697-VІІ. У первинній редакції частина двадцята ст. 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, первинна редакція ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи із пояснювальної записки вказаного вище законопроекту, прийняття останнього було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики, у зв`язку з чим, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 делегував Кабінету Міністрів України, та останній впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнано неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Так, чинна з 13.12.2019 норма ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років є підвищення заробітної плати працівникам прокуратури. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, та судом встановлено, що розмір пенсії позивача підлягав відповідному перерахунку, згідно дослідженого судом протоколу призначення пенсії від 23.10.2017, з 01.10.2017 розмір пенсії ОСОБА_1 складав 10740,00 грн. із середньомісячного заробітку 19 938,92 грн., було здійснено відповідний перерахунок.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, але таке право не було реалізовано з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України, та така бездіяльність стала предметом розгляду у судах.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд. Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було. Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019.

В даній справі № 826/8546/18 також зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» передбачала упорядкування структури заробітної плати, а не визначила умови та порядок проведення перерахунку пенсій. Постанова № 657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».

З урахуванням вищевикладеного, суд у даній справі приходить до висновку про те, що відповідачем по справі не надано до суду належним чином оформленого доказу щодо здійснення перерахунку пенсії позивача за довідкою від 21.05.2020 № 21-1032, відповідно позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 № 21-1032 зп, виданої станом на 26.03.2020 відповідно за поданою ним заявою до Управління від 16.06.2021.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 по справі №560/2120/20, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Щодо позовних вимог в частині, що стосується зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача в розмірі 70 % суми відносно заробітної плати без обмеження її граничного розміру, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, як зазначалось вище, ключовим правовим питанням у даній справі є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, на чому саме наполягає представник позивача в позовній заяві, мотивуючи свою позицію висновками рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 у справі №1-223/2018 (2840/18) та аналогічними правовими висновками Верховного Суду, викладені у постанові від 14.09.2020 у справі №560/2120/20. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок, встановлення факту саме наявності порушеного права позивача.

Суд зазначає, що відповідач у відповідь на заяву позивача, своїм листом від 02.07.2021 № 2100-0305-831258, відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з мотивів положень ст. 86 Закону № 1697-VII щодо розміру відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, що застосовується для нарахування пенсії та обмеження максимального розміру пенсії, Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено відповідний розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Суд звертає увагу представника позивача, що в даному випадку відповідачем не приймалось рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 та рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають саме порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки вони заявлені передчасно.

До позовної заяви представником позивача долучено рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.06.2021 О/р №1 про відмову у перерахунку пенсії за поданою заявою від 16.06.2021. Тобто, позивач звертався до Управління в м. Києві з аналогічною в даній справі заявою, але отримав відмову, оформлену рішенням, доказів оскарження в судовому порядку даного рішення представником позивача до суду не надано. За раніше поданою позовною заявою від 12.07.2021 до Херсонського окружного адміністративного суду, позивачу у даній справі просив також визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.06.2021 О/р №1, за наслідками залишення позову без руху ухвалою суду від 14.07.2021, 15.07.2021 представником позивача було подано заяву про повернення зазначеної позовної вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, надано до суду виправлену позовну заяву. Суд акцентує увагу на тому, що належного рішення ГУ ПФУ за результатами розгляду заяви від 16.06.2021, не приймалось.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині здійснення йому виплати перерахованої пенсії з 01.04.2020 суд зазначає наступне.

Виходячи з висновків викладених у Рішенні Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури підлягає застосуванню починаючи з цієї дати, а саме з 13.12.2019 (дата ухвалення) та вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії, а також, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019.

З огляду на викладене, суд зазначає, що саме з 13.12.2019 позивач, як особа, якому пенсія призначена відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням викладеного, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 16.06.2021.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Управління з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокуратури від 21.05.2020 №21-1032зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15.11.2007, заява №22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, з наданих до суду доказів, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій по не здійсненню перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі отриманої заяви від 16.06.2021 та довідки Офісу Генерального прокуратури від 21.05.2020 №21-1032зп., відповідно доведено відсутність спору між сторонами щодо зміни відсоткового значення для визначення розміру пенсії та обмеження пенсії її граничним розміром. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено право позивача на здійснення перерахунку пенсії відповідно до поданої заяви від 16.06.2021 на підставі зазначеної довідки Офісу Генерального прокурора від 21.05.2020 №21-1032 зп, з 13.12.2019.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 454,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокуратури від 21.05.2020 №21-1032зп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокуратури від 21.05.2020 №21-1032зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201