Справа № 440/5759/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 440/5759/20

адміністративне провадження № К/9901/29082/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Чутове» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 440/5759/20 за позовом Держаного підприємства «Чутове» до Управління Північно-Східного офісу Держадитслужби в Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування висновків акту ревізії та пунктів листа-вимоги,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправним дії Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області щодо початку та проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Чутове" за період з 01 січня 2017 року по 31 травня 2020 року, якою встановлені порушення, що викладені в акті ревізії від 07 вересня 2020 року №07-22/22;

визнати протиправними та необґрунтованими висновки в акті ревізії від 07 вересня 2020 року №07-22/22;

скасувати пункти 2-8 листа-вимоги Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 28 вересня 2020 року вих. №20-16-07-3-14/4080 щодо усунення виявлених порушень.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на ряд нормативно правових актів, фактичні обставини справи, твердження про порушення судами норм матеріального та процесуального права. Однак, це не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній скарзі позивач вказує що суд апеляційної інстанції застосував висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 99901/153/20, що не є побідним правовідносинам, які є предметом спору. Проте слід зазначити що апеляційний суд посилався на правову позицію, викладену у цій постанові, вирішуючи питання про право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, а не вирішуючи спірні правовідносини.

При винесені оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції керувався правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 та у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 1440/1820/18, від 10 грудня 2019 року у справі № 808/6509/13-а, від 23 грудня 2019 року у справі № 815/4341/14, від 07 лютого 2020 року у справі № 803/634/17, від 14 лютого 2020 року у справі № 825/3661/15-а, від 28 лютого 2020 року у справі № 808/4044/17, від 28 лютого 2020 року у справі № 2040/6542/18, від 18 березня 2020 року у справі № 826/14169/17, від 18 березня 2020 року у справі № П/811/140/17, від 31 березня 2020 року у справі № 817/650/18, від 02 квітня 2020 року у справі № 820/3534/16, від 22 вересня 2020 року у справі № 820/1286/18.

Проте у касаційній скарзі позивач вказував що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній, а тому підставою для касаційного оскарження є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга Державного підприємства «Чутове» підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 440/5759/20.

Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державного підприємства «Чутове» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 440/5759/20 за позовом Держаного підприємства «Чутове» до Управління Північно-Східного офісу Держадитслужби в Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування висновків акту ревізії та пунктів листа-вимоги повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяМ.В. Білак