Справа № 160/8657/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року Справа № 160/8657/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо не нарахування на суму виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року (включно), зазначену в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати на суму виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року (включно), зазначену в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплатити його на відповідний рахунок Державної фіскальної служби за місцем обліку;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області надати до Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФЄ у Дніпропетровській області звітність у зв`язку з нарахуванням єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року (включно).
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 16.02.2021 року позивач звільнився із Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. 17.02.2021 року позивач звернувся до центру зайнятості та встав на його облік, після чого йому було призначено виплату соціальної допомоги по безробіттю. В центрі зайнятості позивача повідомили, що його заробітна плата не відображена та єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні три місяці не сплачено, тому позивачу було встановлений мінімальний платіж соціальної допомоги по безробіттю. Зауважено, що, як вбачається з копії довідки ОК-5 від 21.04.2021 року, виданої Пенсійним фондом України, починаючи з грудня 2020 року по лютий 2021 року включно, відповідач не сплачував єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач порушив його права на соціальний захист, гарантовані Конституцією України, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб - відмовлено; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
12.07.2021 року та 20.07.2021 року позивачем подані до суду заяви про надання доказів на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 працював з 07.10.2008 року по 16.02.2021 року в Самарському районному суді м. Дніпропетровська, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 .
16.02.2021 року позивач звільнився із Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.
17.02.2021 року позивач звернувся до центру зайнятості та встав на його облік, після чого було призначено виплату соціальної допомоги по безробіттю.
В центрі зайнятості позивача повідомили, що його заробітна плата не відображена та єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні три місяці не сплачено, тому позивачу було встановлений мінімальний платіж щодо соціальної допомоги по безробіттю.
Як вбачається з копії довідки ОК-5 від 21.04.2021 року, виданої Пенсійним фондом України, починаючи з грудня 2020 року по лютий 2021 року включно, відповідач не сплачував єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нарахування на суму виплаченої заробітної плати за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року (включно), зазначену в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», облік осіб, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади.
Порядок визначає порядок заповнення і подання до органів ДПС (далі - податкові органи) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) платниками єдиного внеску, визначеними пунктами 1, 16 частини першої етапі 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4,2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пункту 4 частини другої статті 6 Закону.
Дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, та на платників єдиною внеску, визначених пунктами 1 та 16 частини першої статті 4 Закону.
Розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу; незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент та незалежно від того чи виплачені платником єдиного внеску суми такого внеску фактично після їх нарахування до сплати протягом звітного періоду.
Розрахунок в електронній формі на електронному носії інформації може складатись платником з використанням безкоштовного спеціалізованого програмного забезпечення, актуальні версії якого розміщені на офіційному вебпорталі ДПС.
Відомості Розрахунку щодо нарахованих сум єдиного внеску формуються на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.
У зв`язку з переходом на новий вид звітності, за яким починаючи з 1 кварталу 2021 року роботодавці (страхувальники, податкові агенти) повинні подавати об`єднану звітність, тривалий час проводилися роботи щодо вдосконалення та оновлення програмного забезпечення (об`єднання звітності) електронної системи звітності М.D.ос, для здійснення звітності податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Податковий розрахунок), до якого включені звіти з ЄСВ та ПДФО у відповідність до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Оброблення інформації та прийняття звітності органом ДПС України розпочався несвоєчасно, термін звітності подовжився на невизначений термін.
З 01.01.2021 року до квартальної форми №1ДФ «впровадили» щомісячну форму Звіту з ЄСВ. Таким чином, дві різні звітні форми об`єднали в одну. Звіти представлені у вигляді окремих додатків до розрахунку, дані про такі додатки відображаються в основній частині електронного розрахунку - роз. 1 (для звичайних роботодавців), а сам Податковий розрахунок формується автоматично та відправляється автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України роботодавцям (страхувальникам, податковим агентам), тільки після оброблення та прийняття відомостей відповідним органом ДПС, з надсиланням квитанції №1 про прийняття відомостей, та через певний час квитанцію №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття електронного документу з автоматично сформованим податковим розрахунком.
Так, територіальним управлінням ДСА України в Дніпропетровській області своєчасно та у встановлений строк подані до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2020 року та 1 квартал 2021 року засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Але, податковий розрахунок за IV квартал 2020 року оброблений та прийнятий і Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області тільки 15.06.2021 року, ці обставини підтверджуються квитанцією №1 від 15.06.2021 року та Податковим розрахунком, що долучені відповідачем до відзиву.
Податковий розрахунок за 1 квартал 2021 року станом на 19.07.2021 року досі не оброблений та не прийнятий належним чином Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Щодо нарахування та сплати податків та зборів на заробітну плату, у тому числі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Податковим органам з метою перевірки правильності нарахування, обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску надається доступ до персоніфікованих відомостей про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на до нараховано і з якої сплачено страхові внески, у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Так, матеріалами справи підтверджено, що територіальним управлінням ДСА України в Дніпропетровській області у повному обсязі і в терміни згідно з Податковим кодексом України, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, нараховані та сплачені податки та збори на заробітну плату у тому числі єдиний соціальний внесок 22%, до здійснення виплати заробітної плати працівникам місцевих судів Дніпропетровської області, у тому числі і позивачу, а саме:
- за грудень 2020 року єдиний соціальний внесок 22% на заробітну плату у розмірі 7 281 602,24 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №5670 від 14.12.2020, №6056 та №6069 від 29.12.2020;
- за січень 2021 року єдиний соціальний внесок 22% на заробітну плату у розмірі 3 926 553,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №113 та №155 від 15.01.2021; №285 та №376 від 25.02.2021;
- за лютий 2021 року єдиний соціальний внесок 22% на заробітну плату у розмірі 2 699 170,29 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №629 та №645 від 12.02.2021; №1050 та №1053 від 28.01.2021.
Нарахований єдиний соціальний внесок 22% на заробітну плату за період грудень 2020 року по лютий 2021 року територіальним управлінням ТУ ДСА України в Дніпропетровській області перераховано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у повному обсязі та у встановлені законодавством строки.
Позивачу виплачена заробітна плата за вище зазначений період у повному обсязі з урахуванням всіх видатків і зборів.
Таким чином, твердження позивача щодо не нарахування та несплати територіальним управлінням ДСА України в Дніпропетровській області податків та зборів на заробітну плату, у тому числі єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не підтверджені під час судового розгляду справи.
Відповідно до Положення про територіальні управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, затвердженого головою ДСА України 25.09.2015 року, основним завданням ТУ ДСА України в Дніпропетровській області є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів Дніпропетровської області та фінансове забезпечення, зокрема, здійснення видатків державного бюджету на виплату заробітної плати.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, посилання позивача на відсутність інформації в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України не може бути підставою для визнання бездіяльності відповідача протиправною, і відповідно зобов`язання вчинити дії.
Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України.
Частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу України визначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Положеннями частини другої статті 4 Бюджетного кодексу України визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.
У цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму виплаченої йому заробітної плати за період з 01 грудня 2020 року по 16 лютого 2021 року (включно).
Визначальним у цій справі є встановлення того, чи відповідали дії відповідача встановленому порядку нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ТУ ДСА України в Дніпропетровській області є державним органом, розпорядником коштів державного бюджету та має діяти відповідно до положень бюджетного законодавства, брати на себе бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, оскільки зобов`язання, взяті без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства; при реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань органами казначейства здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми.
Територіальним управлінням надано до суду довідку Б-с-1043 від 07.07.2021 року про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно - правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, на ім`я ОСОБА_1 , за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року) із зазначенням нарахувань єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування.
Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відповідну правову позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 464/5990/16-а.
Термін «бездіяльність» являє собою пасивний спосіб поведінки, коли суб`єкт утримується від вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання обов`язку, який на нього покладений.
Таким чином, доводи позивача, заявлені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Зважаючи на відмову в задоволенні позову та у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник