Справа № 160/549/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
11 серпня 2021 року Справа № 160/549/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі питання про застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Під час розгляду цієї справи відповідачем було вчинено ряд дій, спрямованих на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, зокрема, шляхом систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, а також відповідачем було заявлено головуючому судді два відводи, у задоволенні яких ухвалами суду від 02.08.2021р. та від 11.08.2021р. відмовлено через визнання їх необґрунтованими, а другий відвід від 11.08.2021р. визнано завідомо безпідставним, що свідчить про допущення відповідачем зловживання процесуальними правами.
Як слідує з матеріалів справи №160/549/21, позовна заява ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14.01.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/549/21 за цією позовною заявою, визначено цю справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням судового засідання на 16 лютого 2021 року о 13:30год.
Також вказаною ухвалою суду відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду від 19 січня 2021 року, клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та витребувано у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області: завірену належним чином копію рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; належним чином завірені копії матеріалів дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 .
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року про відкриття провадження у справі №160/549/21№160/549/21 та витребування доказів Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області отримала 03 лютого 2021 року. (т.1 а.с.56).
Таким чином, з урахуванням встановленого ухвалою суду від 19 січня 2021 року строку, відзив на позовну заяв мав бути поданий не пізніше ніж 18.02.2021р. (п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали).
Разом з цим, відзив на позовну заяву був поданий відповідачем до суду лише 21.04.2021р., що підтверджується відбитком поштового штемпеля на описі вкладення у цінний лист, яким цій відзив був надісланий до суду, тобто зі значним пропуском встановленого судом строку (понад два місяці), водночас жодних причини, в тому числі і поважних, які б зумовили такий значний пропуск встановленого судом строку відповідачем наведено не було взагалі (т.1 а.с.84-97).
За наведених обставин, лише майже через чотири місяці після відкриття провадження у справі відповідачем були надані витребувані судом докази, відсутність яких унеможливлювала здійснення розгляду справи, хоча ухвалу про їх витребування останнім було отримано 03.02.2021р., а їх надання без зазначення будь-яких причин, в тому числі і поважних, що перешкоджали їх своєчасному наданню, здійснено лише 12.05.2021р., при цьому, наведене потягло за собою необхідність надання судом у підготовчому судовому засіданні 12.05.2021р. додаткового часу позивачеві для ознайомлення з цими доказами та подальше подання позивачем уточненої позовної заяви після ознайомлення з ними.
Водночас, як стало відомо з наданих відповідачем в подальшому доказів, матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , копії яких були витребувані ухвалою суду від 19.01.2021р., отриманою відповідачем 03.02.2021р., були надіслані Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 04.02.2021р., що підтверджується супровідним листом від 04.02.2021р. за вих.№345/1, копія якого міститься в матеріалах справи (т.3 а.с.25), отже, після отримання 03.02.2021р. ухвали суду від 19.01.2021р. про витребування копій цих матеріалів відповідач до відправлення їх оригіналів до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 04.02.2021р. здійснив їх копіювання для надання до суду на виконання вимог вказаної ухвали, тобто до 04.02.2021р. копії цих матеріалів були вже здійсненні відповідачем, проте, до суду без жодних поважних причин вони були подані лише 12.05.2021р., тобто більше ніж через три місяці, що також в подальшому потягло за собою затягування строків розгляду справи.
Крім того, в подальшому мало місце повторне та систематичне не подання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області витребуваних ухвалами суду від 26.05.2021р. та від 30.06.2021р. доказів без поважних причин такого неподання та без їх повідомлення, не зважаючи на зауваження суду з цього приводу, а також не зважаючи на достатню кількість часу, наданого на їх підготовку (з моменту першого витребування доказів судом минуло майже два місяці), що, в свою чергу, призвело до порушення строків розгляду справи та надмірне затягування, за що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року в адміністративній справі №160/549/21 застосовано заходи процесуального примусу та стягнуто з голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2270,00грн.
При цьому, за вищевказане порушення до відповідача вже застосовано відповідні заходи процесуального примусу (штраф), тому зважаючи на приписи ч.2 ст.145 КАС України, якою передбачено, що до однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення, ці порушення (повторне та систематичне не подання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області витребуваних ухвалами суду від 26.05.2021р. та від 30.06.2021р. доказів без поважних причин такого неподання та без їх повідомлення) не входять до складу порушень, за які до відповідача застосовуються заходи процесуального примусу саме цією ухвалою.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи, в подальшому відповідачем знову вчинено дії щодо неподання доказів без поважних причин такого неподання та без їх повідомлення.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення до 20 липня 2021 року, а також витребувано втретє у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області додаткові докази у справі, зокрема, належним чином засвідчену копію протоколу голосування при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року. Наступне підготовче судове засідання призначено на 20 липня 2021 року об 11:00год.
Однак, у підготовчому судовому засіданні 20.07.2021р. представником відповідача знову не було подано витребуваної судом копії протоколу голосування при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року, з посиланням на те, що зі слів попереднього представника не все було зрозуміло, що слід було надати (протокол судового засідання від 20.07.2021р. - т.3 а.с.1-9).
При цьому, копію ухвали суду від 13.07.2021р. із зазначенням у письмовому вигляді про повторне витребування цього доказу вручено представнику відповідача безпосередньо в суді 20.07.2021р., що підтверджується розпискою останнього від 20.07.2021р. (т.2 а.с.239), крім того, цей доказ було витребувано ще ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні 30.06.2021р., що відбувалося за безпосередньою участю представника відповідача Савченко Ю.О. (т.2 а.с.179-188), однак, не зважаючи навіть на застосування до відповідача заходів процесуального примусу ухвалою суду від 13.07.2021р., станом на 20.07.2021р. цей доказ так надано і не було.
У підготовчому судовому засіданні 20 липня 2021 року у зв`язку із витребуванням у відповідача додаткових доказів у справі, які станом на 20.07.2021р. були надані не в повному обсязі, на вирішення поставлено питання щодо продовження строку підготовчого провадження у справі. Позивач та представник відповідача не заперечували проти продовження строку підготовчого провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року було продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення до 28 липня 2021 року.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 28 липня 2021 року о 09:40год.
Натомість, 28.07.2020р. відповідачем знову не було подано витребуваний судом доказ, а саме: належним чином засвідчену копію протоколу голосування при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року, а у підготовчому судовому засіданні 28.07.2021р. представником відповідача Шпаковою Т.С. надано пояснення, що в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області протокол голосування не ведеться, а є лише протокол засідання, проте саме протокол засідання судом витребуваний не був, тому він і не надається (т.3 а.с.39-42).
З огляду на наведене, у підготовчому судовому засіданні 28 липня 2021 року, в якому брав участь представник відповідача Шпакова Т.С. (т.3 а.с.39-42), усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання було витребувано у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області додаткові докази у справі, а саме завірену належним чином копію протоколу засідання при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року.
Також ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу №160/549/21 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 04 серпня 2021 року о 14:00 год.
При цьому, суд вважає за необхідне зауважити що, витребування у відповідача спочатку саме протоколу голосування (як поіменного, так і без поіменного голосування) було викликано в даному випадку саме через перекручування представниками відповідача фактів, оскільки, присутній у судових засіданнях представник відповідача Савченко Ю.О. спочатку у підготовчому судовому засіданні 26.05.2021р. при первинному вирішенні клопотання позивача про витребування цього доказу не зазначав, що такого документа, як протокол голосування (в тому числі і поіменного) в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області не ведеться і не заперечував з цих підстав проти витребування такого доказу (заперечення з приводу його витребування ґрунтувалися лише на думці представника відповідача щодо неналежності цього доказу щодо предмета доказування); натомість у наступному судовому засіданні 30.06.2021р. представник відповідача Савченко Ю.О. такий доказ не надав, пославшись на те, що протокол саме поіменного голосування не ведеться, а протокол простого голосування судом витребувано не було, у зв`язку із чим судом і було витребувано вже протокол голосування (без поіменного), при цьому, в заяві про відвід судді від 02.08.2021р. відповідач сам підтвердив ту обставину, що представник відповідача у судовому засіданні лише зазначив, що хоча протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення і вівся, проте, поіменного голосування не було, тому протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення не надається взагалі (т.3 а.с.54-61), крім того, вищевказані обставини підтверджуються технічними записами судових засідань.
Водночас, вже у судовому засіданні 28.07.2021р. представник відповідача Шпакова Т.С. суду пояснила, що протокол голосування в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області не ведеться взагалі, а є лише протокол засідання, а саме такий судом витребувано не було, тому він не надається.
Разом з цим, з суті витребуваного судом доказу та пояснень позивача, який заявляв клопотання про його витребування, посилаючись на те, що, на його думку, член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області Вязанкіна Н.П., яка проводила перевірку відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_4 стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 , всупереч приписам абз.2 ч.2 ст.41 Закону №5076-VІ, якими передбачено, що вона не мала права брати участь у голосуванні під час розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача на підставі цієї скарги, таку участь у голосуванні брала, було чітко та реально зрозуміло що саме за доказ (протокол голосування чи засідання із відображенням в ньому обставин голосування (хто саме голосував)) може спростувати або підтвердити такі підстави позовних вимог ОСОБА_1 , і представники відповідача, як фахові юристи (адвокати), не могли не розуміти цього.
Відтак, відповідач самостійно породив ситуацію, коли через формальні обставини фактично ухилявся від надання витребуваних судом доказів і вводив суд в оману, що унеможливлювало вірне зазначення назви доказу, що підлягав витребуванню та стосувався предмету доказування у справі, виходячи з підстав позовної заяви. З огляду на означене, неодноразове витребування судом вищевказаного доказу з різним формулюванням його назви, за вищенаведених обставин, викликано безпосередньо вищевказаними діями відповідача.
Тим більше, не зважаючи на те, що у підготовчому судовому засіданні 28 липня 2021 року, в якому брав участь представник відповідача Шпакова Т.С. (т.3 а.с.39-42), усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання, після її пояснень щодо ведення в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області саме протоколу засідання, а не голосування, судом було витребувано у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області додаткові докази у справі, а саме: завірену належним чином копію протоколу засідання при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року, у наступне судове засідання 04 серпня 2021 року цей доказ так надано і не було без зазначення будь-яких поважних причин неможливості його неподання.
Натомість, 02.08.2021р. до суду надійшла заява Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21, в якій відповідач просив:
- відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турову Олену Михайлівну від розгляду адміністративної справи №160/549/21, відкритої за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення;
- розгляд даної заяви передати до іншого судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
При цьому, в обґрунтування означеної заяви, зокрема, зазначалося і те, що, на думку відповідача, суддя Турова О.М. під час розгляду судової справи потурає забаганкам позивача та витребує докази, що повинні відображати саме поіменне голосування за прийняте відносно позивача рішення, хоча даний документ не передбачений жодним положенням. Не зважаючи на надані усні пояснення, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторно витребує докази, щодо яких відповідач надав свої пояснення. Так, щодо надання належним чином засвідченої копії протоколу поіменного голосування при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року представник відповідача лише зазначив, що хоча протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення і вівся, проте, поіменного голосування не було, тому протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення не надається взагалі. Натомість, саме результати голосування не оскаржуються в даному позові, тому докази щодо «результатів голосування» не мають жодного відношення до даної справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року заявлений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області відвід головуючому судді Туровій Олені Михайлівні в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення визнано необґрунтованим. У задоволенні заяви Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.
У судове засідання 04.08.2021р. представник відповідача не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (т.3 а.с.47), при цьому, дата судового засідання (04.08.2021р.) була погоджена у підготовчому судовому засіданні 28.07.2021р. з представником відповідача і він щодо цієї дати не заперечував.
При цьому, 04.08.2021р. представником відповідача на електронну адресу суду направлено клопотання про відкладення розгляду справи, з посилання на те, що 03.08.2021р. у другій половині дня до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області надійшли матеріали дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 на 175 аркушах (повернулися з Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури), у зв`язку із відсутністю даних матеріалів у відповідача на дату проведення підготовчого засідання останній не мав можливість їх надати, хоча вони є суттєвими під час розгляду справи, тому з метою їх долучення відповідач просив відкласти розгляд справи (т.3 а.с.73-75).
При цьому, відносно наявності будь-яких підстав, в тому числі і поважних, які б перешкоджали наданню до суду витребуваного ухвалою суду від 28.07.2021р. додаткового доказу, а саме: копії протоколу засідання при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року, відповідачем у клопотанні про відкладення розгляду справи від 04.08.2021р. зазначено не було.
Станом на 04.08.2021р. у судове засідання вищевказаний доказ не надано без повідомлення суду про неможливість його подати, при цьому, неподання такого доказу мало місце без поважних причин.
Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 04.08.2021р. також є необґрунтованим, бо, як зазначалося вище, копії всієї дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 на 175 аркушах були надані відповідачем до матеріалів справи ще 12.05.2021р. (т.1 а.с.103-250, т.2 а.с.1-33), в тому числі і опис цієї дисциплінарної справи (т.1 а.с.106), з якого слідує, що серед її матеріалів на 175 аркушах протокол засідання відсутній, отже, він не є частиною цієї дисциплінарної справи, тому її відсутність у відповідача до 03.08.2021р. через перебування у Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури не може свідчити про поважність причин неподання такого доказу на виконання вимог суду, бо саме на 175арк. ця дисциплінарна справа була направлена до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а, як зазначалося вище, серед цих 175 аркушів згідно з описом протоколу засідання не було.
За таких обставин, суд доходить висновку, що у даному випадку Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області повторно та систематично не подаються витребувані судом докази без поважних причин та без їх повідомлення, не зважаючи на зауваження суду з цього приводу, а також не зважаючи на достатню кількість часу, наданого на їх підготовку та на попереднє застосування заходів процесуального примусу за аналогічне порушення, що, в свою чергу, призводить до порушення строків розгляду справи та їх надмірне затягування.
Крім того, як зазначалося вище, у даному випадку також мало місце заявлення відповідачем завідомо безпідставного відводу.
Так, 11 серпня 2021 року до суду надійшла заява Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21, в якій відповідач просить:
- відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турову Олену Михайлівну від розгляду адміністративної справи №160/549/21, відкритої за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення;
- розгляд даної заяви передати до іншого судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2021р. заявлений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області відвід головуючому судді Туровій Олені Михайлівні від 11.08.2021р. в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення визнано необґрунтованим та завідомо безпідставним та відмовлено у задоволенні заяви Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни від 11.08.2021р. в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення.
Так, вказаною ухвалою суду від 11.08.2021р., яка набрала законної сили, зокрема, встановлено, що, як слідує з заяви відповідача про відвід від 11.08.2021р., твердження останнього про наявність упередженого ставлення з боку судді базується на тому, що, на його думку, суддя безпідставно безпідставно не здійснювала зауважень позивачеві під час його виступу зі вступним словом у судовому засіданні 10.08.2021р. про те, що вступне слово повинно містити короткий (стислий) виклад змісту та підстав своїх вимог, та стосуватись лише предмету позову, в той час, як позивач під час вступного слова надавав пояснення та свідчення, що не стосувались предмету розгляду справи, зазначаючи своє особисте ставлення до осіб, які не учасниками даного судового провадження та були відсутні у залі суду, більше того, позивач заплямовував честь та гідність інших осіб, вказував особисті звинувачення в їх сторону, образи, а також заплямовував честь адвокатури як такої, а також органів прокуратури; питання, що були поставлені позивачем до відповідача не стосувались його пояснень по суті та мали намір лише добавити емоційного забарвлення судовому процесу, проте, не зважаючи на право суду зняти з власної ініціативи питання, що не стосуються предмету позову, суд не використовував дане право; більше того, на зауваження відповідача, що питання не стосуються предмету спору, суд не звертав уваги та просив надати на них відповідь. Таким чином, суд підтримував негативне ставлення позивача до представника відповідача та здійснював тиск на представника відповідача. Крім того, під час судового процесу позивач дозволяв собі підвищувати тон та переходити на крик по відношенню до представника відповідача, а суддя самостійно, без прохання представника відповідача, не здійснив зауважень позивачу щодо неналежної поведінки. Лише за проханням представника відповідача та зверненням уваги суду на те, що позивач ображає представника відповідача та кричить під час судового засідання на відповідача, суддя здійснив зауваженням всім учасникам процесу. Під час всього розгляду судової справи позивач неодноразово переходив за межі заявлених ним позовних вимог, зазначав своє особисте ставлення до фізичних осіб, які не є учасниками даного провадження, висловлював своє зневажливе ставлення до інших фізичних осіб, до органів адвокатури, до органів прокуратури, до осіб, що там працюють, натомість, жодного зауваження, суддя самостійно, без наполягань відповідача не здійснювала.
Разом з цим, вищенаведені доводи відповідача є безпідставними, не відповідають дійсності та є фактичним перекручуванням фактів відповідачем, що, в свою чергу, свідчить про заявлення завідомо безпідставного відводу, позаяк технічним записом судового засідання зафіксовано неодноразові зауваження з боку суду до позивача, в тому числі і в судовому засіданні 10.08.2021р., з приводу підвищення останнім тону та некоректних висловлювань під час виступів та ставлення питань, а також щодо тих питань, які, на переконання суду не стосувалися предмету спору, при цьому, такі зауваження були зроблені судом самостійно з метою підтримання порядку у судовому засіданні, а не лише на прохання представника відповідача. Зауваження до обох сторін (позивача та представника відповідача) також робилося судом, позаяк кожний з них під час судового засідання 10.08.2021р. поводився надміру емоційно, переходячи на підвищений тон, що також зафіксовано технічним записом судового засідання.
При цьому, відповідно до приписів ч.ч.3,4 ст.196 КАС України головуючий у судовому засіданні відповідно до завдання адміністративного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів щодо забезпечення в судовому засіданні належного порядку.
Отже, саме на виконання вищевказаних приписів КАС України саме головуючим суддею задля спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи, вирішується питання відносно того, які саме обставини належать до предмету доказування і сприяють її повному, всебічному і об`єктивному розгляду, і заперечення сторін з приводу належності або неналежності певних обставин (питань) до предмету доказування не є для суду обов`язковою підставою для зняття певних питань, якщо, на переконання суду, вони належать до предмета доказування. Тому твердження відповідача про упередженість головуючого судді Турової О.М. з посиланням на те, що суддею не знято з розгляду абсолютно всі питання (пояснення), які на переконання представника відповідача, не належали до предмету доказування у цій справі, є безпідставними та надуманими.
Водночас, у заяві про відвід відповідач не зазначив жодних конкретних питань (пояснень) з відповідним обґрунтуванням своєї позиції, які, на його переконання, не належали до предмету доказування, але безпідставно не були зняті судом. У даному випадку відповідач обмежився виключно загальними фразами, що також свідчить про заявлення завідомо безпідставного відводу.
Також не відповідають дійсності і є вигаданими твердження відповідача відносно того, що головуючий суддя не надав можливості поставити питання позивачу взагалі та намагався уникнути питань відповідача до позивача, позаяк технічним записом судового засідання та протоколом судового засідання від 10.08.2021р. чітко зафіксовано, що судом було поставлено питання відносно того, чи мають сторони питання одна до одної і надано представнику відповідача можливість поставити ряд питань позивачеві, на які останній надавав відповіді.
Наведені твердження в заяві про відвід також свідчать про заявлення відповідачем завідомо безпідставного відводу.
При цьому, також безпідставними є твердження відповідача про упередженість головуючого судді відносно того, що судом спочатку були поставлені питання представнику відповідача, а потім позивачеві, позаяк, приписами КАС України не передбачено обов`язкової черговості ставлення судом питань спочатку позивачу, а лише потім відповідачу, а також обов`язковість наявності питань з боку суду до всіх сторін взагалі, позаяк питання судом ставляться вже після виступу всіх осіб зі вступним словом та ставленням ними питань одна одній у разі, якщо після цього лишилися питання, що не були розкриті, але мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Доводи відповідача про упередженість головуючого судді через призначення наступного судового засідання на 11.08.2021р., не зважаючи на доводи представника відповідача Шпакової Т.С. про неможливість особисто взяти участь у цьому судовому засіданні, з посиланням на те, що 16.08.2021р. суддя перебуватиме у відпустці, є взагалі необґрунтованими, оскільки така позиція суду свідчить лише про намагання перешкодити затягуванню розгляду справи ще на три тижні (строк перебування у відпустці), за відсутності правових підстав для надання такого тривалого часу для підготовки нескладних пояснень, та з урахуванням того, що в матеріалах справи №160/549/21 наявні документи на підтвердження повноважень трьох представників від відповідача: Савченко Ю.О., Шпакової Т.С. та ОСОБА_5. і доказів щодо неможливості кожного з них взяти участь у судовому засіданні 11.08.2021р. не надано.
Також відповідають дійсності та є надуманими доводи відповідача відносно того, що головуючий суддя підкреслила, що у відповідача є і інші представники, наприклад, як суду стало відомо, ОСОБА_5 , який може з`явитись до суду, чим підкреслила своє суб`єктивне ставлення до відповідача та його представників з приводу раніше заявленого відводу судді, оскільки технічним записом судового засідання 10.08.2021р. зафіксовано, що головуючим суддею не було виокремлено окремо будь-кого з представників відповідача, в тому числі і ОСОБА_5., а лише зазначено, що в матеріалах справи №160/549/21 наявні документи на підтвердження повноважень саме трьох представників від відповідача: Савченко Ю.О., Шпакової Т.С. та ОСОБА_5., а тим більше, про заявлений відвід при цьому у судовому засіданні 10.08.2021р. не було сказано взагалі, відтак, наведені твердження відповідача свідчать про заявлення ним завідомо безпідставного відводу, який не ґрунтується на дійсних обставинах, є надуманим та підкріпленим твердженнями, що зроблені шляхом перекручування фактів та вигадування обставин, які в дійсності місця не мали.
Щодо доводів відповідача відносно упередженості головуючого судді через постановлення усної ухвали суду, без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання про витребування у відповідача додаткових письмових пояснень, а не письмової ухвали з цього приводу, як просив представник відповідача, а також щодо посилань на те, що під час підготовчого судового засідання суддя змінювала докази та пояснення, які витребувались судом у відповідача та були зазначені в усній ухвалі суду, суд зауважує, що аналогічні доводи були підставою для заявлення відводу головуючому судді Туровій О.М. у заяві відповідача від 02.08.2021р. і ухвалою суду від 02.08.2021р. заявлений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області відвід головуючому судді Туровій Олені Михайлівні в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення визнано необґрунтованим та у задоволенні заяви Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено із відповідним мотивуванням такої ухвали, отже, в цій частині відповідачем зазначені аналогічні раніше заявленим доводи, які вже розглянуті судом.
Крім того, судом зауважено, що відповідач, будучи обізнаним про пряму норму абз.2 ч.4 ст.40 КАС України, якою встановлено, що у разі якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, тим більше, що ця норма була роз`яснена судом в ухвалі від 02.08.2021р. про визнання необґрунтованим відводу відповідача, викладеного в заяві від 02.08.2021р., та відмову у задоволенні такої заяви про відвід, все одно, в заяві про відвід від 11.08.2021р., поданій у день судового засідання, тобто пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання у справі, наполягає на передачі цієї заяви про відвід на розгляд іншому судді, тим самим вчиняючи дії, спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, тим більше, що, як зазначено вище, заявлений відвід є завідомо безпідставним.
Таким чином, наведені відповідачем у заяві про відвід від 11.08.2021р. доводи на підтвердження упередженості судді визнані ухвалою суду від 11.08.2021р. завідомо безпідставними.
За наведених обставин, в ході розгляду справи, виникла необхідність вирішити питання про застосування заходів процесуального примусу.
Позивач у судовому засіданні 11.08.2021р. наполягав на застосуванні заходів процесуального примусу до відповідача за повторне та систематичне неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення та вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Так, згідно з частиною четвертою статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Із положень статті 144 КАС України слідує, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.
Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 145 КАС України заходом процесуального примусу є штраф.
При цьому, ч.3 ст.145 КАС України визначено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
Разом з цим, ч.2 ст.149 КАС України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;
2) неодноразового зловживання процесуальними правами;
3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення;
4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
Згідно з приписами ч.3 ст.149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32) неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі "Шульга проти України" від 02.12.2010, §28), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі "Мусієнко проти України" від 20.01.2011, §24).
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що заходи процесуального примусу вживаються судом у чітко визначених КАС України випадках і мають на меті спонукати певних осіб до дотримання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та/або запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Зловживання процесуальними правами, а також вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, в тому числі, у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно з положеннями частини першої тстатті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
За визначенням, наведеним у ч.2 ст.45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
При цьому, перелік дій, які підпадають під ознаки зловживання процесуальними правами, закріплений нормою частини 2 статті 45 КАС України, проте, за будь-яких умов, визнання певних дій зловживанням процесуальними правами здійснює виключно суд, керуючись власним розсудом та виходячи з конкретних обставин справи.
Головною метою принципу неприпустимості зловживання процесуальними правами є гарантування добросовісного використання учасниками справи своїх процесуальних прав, тобто з метою, для якої ці права надані, та у спосіб, визначений процесуальним законодавством, а також добросовісного виконання обов`язків, визначених законом або судом. Противагою добросовісності є зловживання процесуальними правами, яке має різні форми прояву та у кожному конкретному випадку потребує надання оцінки судом. Зловживанням процесуальними правами можуть бути визнані дії або бездіяльність учасника справи, які характеризуються ознакою видимої юридичної правомірності, однак використовуються з метою, що є протилежною або не відповідає тій, яку має переслідувати реалізація відповідного процесуального права або виконання обов`язку, визначеного законом або судом; сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій (бездіяльності), які складають зміст наданого процесуальним законодавством права (покладеного обов`язку), недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права або умисне використання процесуального права у спосіб, який суперечить завданню адміністративного судочинства, з метою обмеження можливості реалізації прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду або підриву довіри до судової гілки влади.
Суспільна небезпека зловживання процесуальними правами в адміністративному судочинстві полягає у тому, що дії (бездіяльність), які становлять зміст такого зловживання правом, спричиняють настання негативних наслідків, що можуть проявлятися для учасників справи у недосягненні судом завдань адміністративного судочинства, визначених у частині першій статті 2 КАС України, та для суду та усієї судової системи - у зниженні рівня довіри до судової гілки влади, у поставленні під сумнів професійності та авторитету суддів.
Як свідчать встановлені судом обставини, у даному випадку відповідачем під час розгляду справи №160/549/21 було вчинено ряд дій, спрямованих на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, зокрема, шляхом систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, а також відповідачем було заявлено головуючому судді два відводи, у задоволенні яких ухвалами суду від 02.08.2021р. та від 11.08.2021р. відмовлено через визнання їх необґрунтованими, при цьому, другий відвід від 11.08.2021р. визнано завідомо безпідставним, що у розумінні приписів п.1 ч.2 ст.45 КАС України є зловживання процесуальними правами.
При цьому, частинами шостою, сьомою, восьмою статті 80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Водночас, як зазначено вище, згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 КАС України зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.1 ст.149 КАС України) та повторне і систематичне неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення (п.3 ч.2 ст.149 КАС України) є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках (за порушення, передбачене п.2 ч.1 ст.1 ст.149 КАС України) і у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за порушення, передбачене п.3 ч.2 ст.149 КАС України).
Суд також наголошує, що, зважаючи на те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів, тобто має бути взірцем для адвокатської спільноти, в тому числі і в питаннях виконання процесуальних обов`язків та дотримання норм чинного процесуального законодавства, зокрема, таких, як подання доказів, витребуваних судом, та неприпустимості зловживання процесуальними правами, і порушення останньою цих обов`язків та вимог є неприпустимим, позаяк може створити негативний приклад для всієї адвокатської спільноти.
Судовою практикою сформовано два підходи стосовно можливості застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу як до керівника суб`єкта владних повноважень, який є відповідальним за виконання рішень суду, в тому числі і щодо витребування доказів, так і безпосередньо на самого суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність у даному випадку підстав для застосування до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області заходу процесуального примусу за повторне та систематичне неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення згідно із п.3 ч.2 ст.149 КАС України та за зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.1 ст.149 КАС України) шляхом стягнення в дохід Державного бюджету штрафу у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 6810,00грн.
При цьому, суд зазначає, що сума штрафу розрахована з урахуванням приписів статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", згідно з якою розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 року становить 2270 гривень, відтак, сума штрафу складає 6810,00грн. (три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно зі ст.149 КАС України).
Керуючись статтями 144, 149, 243, 256 КАС України, суд -
Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог частини п`ятої статті 149 КАС України.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області (, місцезнаходження: вул. Глинки, будинок 1, поверх 4, м. Дніпро, 49000, телефон +38, +38).

Копії даної ухвали направити сторонам у справі та до Державної судової адміністрації України в порядку, визначеному ст. ст. 149, 373 КАС України, для звернення до виконання.

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили, тобто до 11.11.2021р.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.08.2021р.

Суддя: О.М. Турова