Справа № 440/6931/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 440/6931/20

адміністративне провадження № К/9901/27008/21

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року

у справі №440/6931/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо затримки виконання рішення суду та несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 7 серпня 2017 року до 5лютого 2018 року в розмірі: 80034,75 грн;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину середнього заробітку, неотриману внаслідок надання недостовірних відомостей ГУ ДФС у Полтавській області, за час вимушеного прогулу у період з 1 травня 2016 року до 7 серпня 2017 року в розмірі: 118830,39 грн;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 7 серпня 2017 року до 31 січня 2018 року у зв`язку з порушенням строків нарахування та виплати заробітної плати в розмірі: 13676,91 грн;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі: 100000,00 грн;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу: 11000,00 грн.

15 лютого 2021 року представником позивача подано до суду першої інстанції клопотання про заміну відповідача ГУ ДФС у Полтавській області на ГУ ДПС у Полтавській області ().

Протокольною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача та замінено відповідача з ГУ ДФС у Полтавській області на ГУ ДПС у Полтавській області ().

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року скасовано.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду 05 липня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.

23 липня 2021 року касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області повторно надійшла на адресу Верховного Суду.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №440/6931/20 скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, необхідно зазначити наступне.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 (щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що у касаційній скарзі скаржник посилається на частину 4 статті 328 КАС України, у якій визначені загальні підстави для оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті. Однак, у даному випадку відповідач оскаржує постанову з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка зазначена у частині другій статті 328 КАС України, підстави для оскарження якої визначені у абзаці другому частини 4 статті 328 КАС України.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №440/6931/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Е. Мацедонська