Справа № 580/4907/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року справа № 580/4907/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у знятті арешту з рахунків з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат у ВП № 65247489;

- зобов`язати відповідача зняти арешт з коштів, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ ПриватБанк та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ Державний ощадний банк України на ім`я позивача з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є матір`ю трьох малолітніх дітей, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що підтверджується довідками від 19.05.2021 № 601/06-25, 599/06-25, 597/06-25. На ім`я позивача відкрито рахунки в АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 та в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат. Відповідачем 22.04.2021 винесено постанову у ВП № 65247489 про арешт коштів позивача у вищевказаних банківських установах. 01.06.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про зняття арешту з рахунків з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат в якій повідомила приватному виконавцю, що арешт накладений на рахунки, на які законом заборонено накладати арешт, надала копії підтверджуючих довідок про цільове призначення рахунків, а саме для соціальних виплат та просила зняти з них арешт. 16.06.2021 позивач отримала відповідь від відповідача на заяву від 01.06.2021, якою приватний виконавець повідомила про відмову у знятті арешту з вказаних вище соціальних рахунків позивача. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки Законом України Про виконавче провадження заборонено звертати стягнення на рахунок позивачу, який призначений для виплат соціальної допомоги.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 відкрито провадження та призначено судове засідання з розгляду адміністративної справи на 11 год 30 хв 11 серпня 2021 року.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 11.08.2021 відзив на позовну заяву у якому зазначено, що постанову про арешт майна (коштів) боржника від 22.04.2021 у виконавчому провадженні №65247489 винесено у відповідності до Закону України Про виконавче провадження. Вважає, що у зв`язку із прийняттям АТ КБ ПриватБанк та АТ Державний ощадний банк України постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2021 у виконавчому провадженні №65247489, карткові рахунки № НОМЕР_3 та в № НОМЕР_1 не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення на стягнення на які заборонено законом. Крім того, позивачем не надано до приватного виконавця належних доказів на підтвердження спеціального статусу вказаних рахунків, зокрема, не надано ні довідки з банку, яка підтверджувала, що на кошти, які знаходяться на рахунку заборонено звертати стягнення, ні договору з банку, за умовами якого банк відкрив боржнику рахунки із спеціальним режимом використання. З вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином, що згідно приписів статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для відкладення судового засідання.

За вказаних обставин суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача у письмовому провадженні.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Згідно з довідками Управління соціального захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 19.05.2021 № 601/06-25, 599/06-25, 597/06-25 позивач є матір`ю трьох малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2020 р.н., ОСОБА_3 , 2014 р.н. та ОСОБА_4 2008 р.н., перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Позивачем відкрито рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 та АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат, що підтверджується довідками банку від 30 квітня 2021 року № 74 та від 30 квітня 2021 року №МVF9ІС2SFMM9L2LC.

22.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною відкрито виконавче провадження № 65247489 з виконання виконавчого напису №4656, виданого 08,04.2021 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є. Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24126,29 гривень.

22.04.2021 відповідачем винесено постанову у ВП № 65247489 про арешт коштів боржника, відповідно до якої, згідно повідомлення стягувача за боржником значаться відкриті рахунки в банківських установах, у зв`язку з чим накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ «ОТП Банк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа-Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Креді агріколь банк», ПАТ АТ «Укргазбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Пумб», АТ «Банк Форвард», АТ «Таскомбанк», АТ «А-Банк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Оксі банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника та належать боржнику ОСОБА_1 .

На виконання вказаної постанови на рахунки ОСОБА_1 накладено арешт у вказаних вище банківських установах, зокрема на рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат.

01.06.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про зняття арешту з рахунків з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат в якій повідомила, що арешт накладений на рахунки, на які законом заборонено накладати арешт. До вказаної заяви надала копії довідок від 30 квітня 2021 року № 74 та від 30 квітня 2021 року №МVF9ІС2SFMM9L2LC про цільове призначення рахунків, а саме для соціальних виплат та просила зняти з них арешт.

Листом від 11.06.2021 №65247489 відповідач відмовив у знятті арешту з вказаних вище соціальних рахунків позивача.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у знятті арешту з рахунків з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат у ВП № 65247489 протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходи примусового виконання рішень визначені в ст. 10 Закону №1404-VIIІ, серед них зокрема:

- звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

- звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

- заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

- інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частина 1, пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIIІ зобов`язує виконавця вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIIІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника в рамках процедури примусового виконання виконавчого документу врегульовано ст. 48 Закону №1404-VIIІ, частинами 1, 2 та 4, якої визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

При цьому, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 261 Закону України «Про теплопостачання», ст. 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також ч.ч.1-4 ст. 56 Закону №1404-VIIІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Зі змісту наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що державний виконавець має право для забезпечення реального виконання виконавчого документу застосувати арешт коштів боржника (фізичної особи), що знаходяться на рахунку такого боржника у банківській установі, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 3 статті 52 Закону №1404-VІІІ передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З аналізу положень ст. 52 Закону №1404-VІІІ вбачається, що існують дві обставини, на підставі яких не підлягають арешту кошти: кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках; кошти, звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, державний виконавець вправі приймати постанову про арешт майна (коштів) боржника як під час відкриття виконавчого провадження, так і після їх виявлення - майна та/або рахунків. При цьому, арешт може бути накладений також і на рахунки, відкриті після прийняття постанови про накладення арешту.

На реалізацію наведених положень Закону України № 1404-VIII відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника від 22.04.2021 у ВП №65247489.

Вказаною постановою накладено арешт на відкриті рахунки в АТ «ОТП Банк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа-Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Креді агріколь банк», ПАТ АТ «Укргазбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Пумб», АТ «Банк Форвард», АТ «Таскомбанк», АТ «А-Банк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Оксі банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника та належать боржнику ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що підставами позовних вимог зазначено бездіяльність відповідача щодо відмови у знятті арешту з рахунків з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат №UA0774447 та №UA2308560.

Вичерпний перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення, визначений у статті 73 Закону№1404-VІІІ.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Закону №1404-VІІІ стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п. 6, 10 ч. 1 ст. 73 Закону №1404-VІІІ стягнення не може бути звернено на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини, допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

З довідок від 30 квітня 2021 року № 74 та від 30 квітня 2021 року №МVF9ІС2SFMM9L2LC вбачається, що рахунки позивача № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 мають цільове призначенням для отримання соціальних виплат.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 19.05.2021 № 601/06-25, №599/06-25, №597/06-25 позивач отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, згідно Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Щодо посилань відповідача на те, що на банківську установу покладено обов`язок повернути постанову про накладення арешту на рахунки боржника, якщо такий рахунок має спеціальний режим використання або грошові кошти, на які заборонено звертати стягнення суд зазначає наступне.

З урахуванням обмежень в накладенні арешту, передбачених Законом № 1404-VІІІ та враховуючи наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на соціальні виплати та заробітну плату, державний виконавець, перед накладенням арешту повинен пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень органу державної виконавчої служби, про що також неодноразово висловлювався Верховний Суд у постановах від 10 вересня 2020 року у справі 340/3042/19 від 27 червня 2019 року у справі №916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.

З аналізу викладеного слідує, що державний виконавець неналежним чином відреагував на заяву позивача про зняття арешту з рахунків, що мають цільове призначення для отримання соціальних виплат та не здійснив перевірку майнового стану боржника, в результаті чого безпідставно накладено арешт на рахунки позивача, які використовуються для виплати соціальної допомоги.

Твердження відповідача про необхідність врахування при вирішенні цього спору правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.06.2015 року у справі №6-535цс15 згідно якої кошти після зарахування на рахунок отримувача стали його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статус вкладу, суд вважає необґрунтованими, оскільки такий правовий висновок зроблений у межах правовідносин спадкування і визначав особливості перерахування (видачі) такого вкладу спадкоємцям. Крім того, суд під час вирішення тотожних спорів має враховувати саме останню правову позицію Верховного суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи та на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, у зв`язку з чим задовольняє адміністративний позов у повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 14, 139, 171, 229, 241-247, 242, 255, 258, 287, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни щодо відмови у знятті арешту з рахунків що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ ПриватБанк та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ Державний ощадний банк України на ім`я ОСОБА_1 з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат у ВП № 65247489.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллу Вікторівну (вул. В`ячеслава Чорновола, 10, оф. 91, м. Київ, 01135, РНОКПП) зняти арешт з коштів, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ ПриватБанк та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ Державний ощадний банк України на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з цільовим призначенням для отримання соціальних виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький