Справа № 240/18896/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення зі мною остаточного розрахунку при звільненні у день виключення зі списків військової частини.
Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати індексації за період із 15.05.2017 по день фактичної виплати індексації шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали відповідач отримав 08.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою суду від 13.04.2021 поновлено провадження у справі.
Станом на дату розгляду адміністративної справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
У період із 23.06.2021 по 12.07.2021 (включно головуюча суддя перебувала у відпустці).
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що Наказом №109 від 15.05.2017 позивача із 15.05.2017 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) та всіх видів забезпечення.
Рішенням суду від 16 грудня 2020 року у справі № 240/15687/20 визнано протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.05.2017. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 15.05.2017.

Рішення суду у справі №240/15687/20 набрало законної сили 16.01.2021.

Позивачем надано до суду копію витягу з роздавальної відомості №116 на виплату за рішенням суду щодо солдата ОСОБА_1 та копію відомості 153 (приват) від 25.03.2021 на виплату за рішенням суду щодо ОСОБА_1 .

Окрім того, позивачем надано до суду лист Військової частини НОМЕР_3 від 30.03.2021 №1061 про те, що постанови про відкриття виконавчого провадження, видані на ОСОБА_1 виконані, зокрема і щодо індексації грошового забезпечення, а кошти зараховані на картковий рахунок позивача (а.с. 47, 48, 56).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Щодо позовної вимоги у якій позивач просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати індексації.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія витягу з роздавальної відомості №116 на виплату за рішенням суду щодо солдата ОСОБА_1 у якій вказані всі суми, що були нараховані позивачу на виконання рішення суду.

Судом досліджено зазначений документ та встановлено наявність у ньому інформації про нарахування позивачу середнього заробітку в сумі 135015,23 грн.

Із копії відомості 153 (приват) від 25.03.2021 на виплату за рішенням суду щодо ОСОБА_1 вбачається виплата позивачу сум, що зазначені у роздавальній відомості №116.

Окрім того, виплату вказаних сум позивач не заперечує, доказів протилежного матерали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем у добровільному порядку нараховано та виплачено позивачу середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні. Вказану суду середнього заробітку виплачено одночасно з виплатою індексації, здійсненої на виконання судового рішення.

Спору щодо суми середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні немає.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги у якій позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" ума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" изначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми аналогічного змісту містяться також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Водночас, зі змісту статті 1 Закону №2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2, 3 Закону №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття доходи для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Так, використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

З огляду на те, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17.

Разом з тим, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

За таких обставин, право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Оскільки право позивача на нарахування та виплату індексації встановлено рішенням суду від 16.12.2020 у справі №240/15687/20, що набрало законної сили 16.01.2021 (тобто, з цієї дати виник обов`язок відповідача по сплаті присудженої суми),- була виплачена позивачу 25 березня 2021 року, то має місце затримка виплати відповідачем відповідної присудженої суми.

Аналогічний правовий підхід викладений у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №817/621/18.

Отже, позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплати за період із 16.01.2021 (дата набрання законної сили рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №240/15687/20) по 25 березня 2021 року (дата виплати коштів, на виконання рішення суду).

Окрім того, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №240/15687/20.

Правомірність дій відповідача в частині нездійснення повного розрахунку при звільненні було надано судом при розгляді справи №240/15687/20. У даному позовному провадження надається правова оцінка бездіяльності відповідача в частині невиплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні та право особи на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не розглядається.

Керуючись статями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №240/15687/20.

Зобов`язати Військов частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №240/15687/20, за період із 16.01.2021 по 25.03.2021

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук