Справа № 460/3038/19
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року м. Рівне №460/3038/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С. за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Демченко В.О.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС про скасування рішення від 02.09.2019 №UA204000/2019/000708/1 про коригування митної вартості товарів, а саме: легкового автомобілю марки BMW модель Х5, бувшого у використанні, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , 2018 року випуску, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00725.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в серпні 2020 року за наслідками придбання позивачем автомобіля марки "BMW" модель "X5", декларантом подано до митного органу усі необхідні документи для здійснення митного оформлення імпортованого транспортного засобу. У поданій митній декларації митна вартість вказаного транспортного засобу визначена за основним методом, тобто за ціною договору. Стверджує, що до митного оформлення було подано усі документи, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу. Вважає, що прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів є необґрунтованими та протиправними, оскільки в картці відмови та рішенні про коригування митної вартості відповідачем не спростовано правильність визначення декларантом митної вартості легкового автомобіля, а також не зазначено об`єктивну неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості товару, при цьому, митницею письмово не повідомлено підстави для витребування додаткових документів, доказів недостовірності заявленої митної вартості митний орган не навів, не зазначив, які саме складові частини митної вартості необхідно підтвердити та якими саме документами, передбаченими МК України. Крім того, не проведено процедуру консультацій в письмовій формі, не дотримано послідовності застосування методів визначення митної вартості із письмовим повідомленням про це декларанта, а також не надано декларанту письмової інформації про причини невизнання митної вартості та письмового обґрунтування розрахунку числового значення скоригованої митної вартості. Відтак, позивач вважає застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару протиправним, а збільшення такої вартості таким, що суттєво порушує права позивача. З огляду на наведене, позивач просила позов задовольнити повністю.

18.12.2019 на адресу суду надійшов відзив Рівненської митниці ДФС на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, митним органом було встановлено розбіжності і неточності у поданих декларантом документах. Повідомлено, що відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Зважаючи на встановлені обставини, а також на факт ненадання декларантом всіх документів згідно з переліком, вказаним у вимозі, відповідач вважає, що наявні підстави вважати надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу, так як згідно з даними митниці митна вартість такого транспортного засобу становить 55050 євро, що перевищує заявлену до митного оформлення. Вважає оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 04.02.2020 замінено відповідача Рівненську митницю ДФС його правонаступником - Поліською митницею Держмитслужби.

20.02.2020 рішенням Рівненського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування рішення №UA204000/2019/000708/1 від 02.09.2019 про коригування митної вартості товарів та картки відмови №UA204000/2019/00725 у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.12.2020 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 скасовано, а справу №460/3038/19 направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

21.12.2020 після надходження з касаційної інстанції до Рівненського окружного адміністративного суду справу передано для автоматизованого розподілу. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено головуючого суддю Гудиму Н.С.

Ухвалою суду від 28.12.2020 адміністративну справу №460/3038/19 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.01.2021 та витребувано докази у відповідача.

В підготовчому засіданні 26.01.2021 протокольною ухвалою судом оголошено перерву до 23.02.2021.

23.02.2021 підготовче засідання у справі не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Ухвалою суду від 01.03.2021 наступне підготовче засіданні призначено на 23.03.2021.

Ухвалою суду від 23.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №460/3038/19 на тридцять днів з 01.03.2021 та повторно витребувано докази у обох сторін (том 2 а.с.96-97).

Протокольною ухвалою суду від 23.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 29.04.2021.

30.03.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив (том 2 а.с.108-117), у якому позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 29.04.2021 протокольною ухвалою суду розгляд справи по суті відкладено до 27.05.2021 через відсутність належним чином уповноваженого представника позивача (строк дії довіреності сплинув) .

В судовому засіданні 27.05.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, та просив їх задовольнити повністю. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з підстав, визначених у відзиві на позов, та просив у їх задоволенні відмовити повністю. Протокольною ухвалою суду від 27.05.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.06.2021.

В судовому засіданні 08.06.2021 протокольною ухвалою судом оголошено перерву до 23.06.2021.

В судовому засіданні 23.06.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

27.07.2019 ОСОБА_1 видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 купити за кордоном на її ім`я за ціну та на умовах за їх розсудом автомобілі будь-якої марки, перегнати вказані автомобілі до місця її проживання, представляти її інтереси на митниці з приводу розмитнення автомобілів, отримувати митні документи, а також вчиняти інші дії щодо такого роду повноважень (а.с.37).

02.08.2019 ОСОБА_1 придбала легковий автомобіль "BMW" модель "Х5", бувший у використанні, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 2018 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.02.2018 власником цього автомобіля є німецьке підприємство SixtGmbh&Co. м.Мюнхен, Федеративна Республіка Німеччина (а.с.27-31).

27.08.2019 декларантом позивача оформлено та подано відповідачу митну декларацію №UA204010/2019/229904 для митного оформлення в режимі імпорт вказаного легкового автомобіля "BMW" модель "Х5", бувшого у використанні, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 2018 р.в., загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання на дорогах загального користування, номер двигуна (тип) - н/д, двигун - дизельний, робочий об`єм - 2993 см.куб., потужність - 280 кВт, тип кузова - універсал, вартість 20000 євро, за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору)(а.с.23). Також вказано, що одержувачем автомобіля є ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Для митного оформлення відповідачу разом з митною декларацією було подано такі документи:

рахунок-фактуру (інвойс) №0169 від 02.08.2019,

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/233155 від 07.08.2019,

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.02.2018,

документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.08.2019,

висновок про якісні характеристики товарів 190820/001 від 20.08.2019, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями,

внутрішній договір (контракт) доручення ННН 806961 від 23.07.2019,

договір про надання послуг митного брокера від 05.08.2019,

висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом,

касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів №0.0..1 від 05.08.2019.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що такі документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Враховуючи цю обставину, митний орган 27.08.2019 направив позивачу запит, яким зобов`язав його надати додаткові документи:

касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу;

копію митної декларації країни відправлення;

висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.21-22).

У відповідь на вказаний запит митниці декларантом позивача листом від 02.09.2019 №234 повідомлено, що додаткові документи надаватися не будуть та просив прийняти рішення щодо визначення митної вартості без врахування термінів передбачених ст.53 МК України (а.с.61).

02.09.2019 Рівненською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000708/1 по митній деклараціїUA204010/2019/229904, за яким митну вартість легкового автомобіля "BMW" модель "Х5", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , збільшено з 20050 євро до 55050 євро (а.с.17-18).

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, оскільки декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року.

Зокрема, вказано, що наданий до митної декларації інвойс від 02.08.2019 №0169 не містить підпису та печатки продавця, а також не надано копію митної декларації країни відправлення для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Зазначено, що недоліки у поданих документах свідчать про заявлення декларантом до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований автомобіль. Наявність таких обставин зумовила виникнення у відповідача сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу.

З огляду на це відповідачем було скориговано митну вартість на підставі наявних у нього відомостей (витягу з електронного довідника SuperSCHWACKE 08/2019 і документа, що підтверджує вартість перевезення від 20.08.2019) із застосуванням другорядного (резервного) методу.

При цьому, у зазначеному рішенні митним органом вказано, що за результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно з положеннями глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, визначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України. При цьому, зазначено, що для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно з інформацією наявної у митниці.

Відповідно до цього, Рівненською митницею ДФС винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00725, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204010/2019/229904 від 27.08.2019 (а.с.19). Причиною відмови зазначено наступне: "Митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Також вказано, що для проведення митного оформлення автомобіля слід відкоригувати митну вартість відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000708/1 від 02.09.2019.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч.1 ст.7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеного в даній нормі.

Відповідно до частин першої - третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Положеннями частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07 травня 2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 09 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.002044.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 МК України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Як встановлено судом виникнення сумніву у повноті та достовірності відомостей про митну вартість товару відповідач обґрунтував тим, що наданий до митної декларації інвойс від 02 серпня 2019 року № 0169 не містить підпису та печатки продавця, а також не надано копію митної декларації країни відправлення для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Зазначено, що недоліки у поданих документах свідчать про заявлення декларантом до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований автомобіль.

Слід зазначити, що для підтвердження оплати вказаного транспортного засобу позивачем до матеріалів справи долучено касовий ордер №97 від 02.08.2019 (т.1 а.с.80) разом з його перекладом (т.2 а.с.104) Разом з тим, судом з`ясовано, що вказаний ордер не містить обов`язкового реквізиту, а саме: підпису бухгалтера продавця. У вказаному ордері наявний підпис директора UAB «Rolidas» LTD ОСОБА_4 про отримання ним коштів в касу в сумі 20000 євро, який в той же час є особою, що за нотаріальною довіреністю від 27.07.2019 (а.с.37), уповноваженою позивачем на купівлю їй транспортних засобів, а не продажу. Водночас, судом встановлено, що зазначена квитанція не пред`являлася митному органу під час митного оформлення автомобіля.

За наведеного суд не може прийняти вказаний касовий ордер як належний і допустимий доказ у справі. Даний документ не може вважатися платіжним, банківським чи розрахунковим документом в розумінні статей 4, 53 Митного кодексу України, а тому об`єктивно не підтверджує відомостей щодо вартості імпортованого транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до технічного паспорту №EX505619 від 23.02.2018 власником цього автомобіля є німецьке підприємство SixtGmbh&Co. м. Мюнхен, Федеративна Республіка Німеччина, а продавець товару UAB «Rolidas» LTD, зазначений у комерційному інвойсі від 02.08.2019 Серія ROL-AUT№0169, не представив документів, на підставі яких він розпоряджається вказаним транспортним засобом.

Що стосується долученої стороною позивача до матеріалів справи копії експортної декларації Литовської Республіки MRN 19PL301010E0645254 від 03.08.2019 (а.с.81) та її перекладу (т.2 а.с.105), то суд зауважує на такому.

Перевірку виїзду задекларованого товару з Євросоюзу можна здійснити за допомогою сервісу Єврокомісії на офіційному сайті https://ec.europa.eu/, в розділі «Оподаткування та митний союз» (Тaxationandcustoms) і підрозділі «Експорт MRN-спостереження (лише міжнародні рухи) (Export MRN Follow-up (internationalmovementsonly)). Інформація про MRN на цьому сервісі доступна лише для міжнародних рухів ECS, які завершені після конкретно визначеної дати у 2020 році, тоді як перевезення спірного автомобіля здійснене у серпні 2019 року. У зв`язку з цим, суду не вдалося здійснити перевірку такої декларації на вказаному сервісі, (відомості відсутні) оскільки інформація про MRN для міжнародних рухів ECS за 2019 на час повторного розгляду справи судом на цьому сервісі вже недоступна. Водночас суд зауважує, що експортна декларація Литовської Республіки MRN 19PL301010E0645254 від 03.08.2019 не може бути допустимим і належним доказом у справі і підстави для взяття її судом до уваги відсутні, позаяк така не подавалася ні при митному оформленні автомобіля, ні на вимогу відповідача про надання додаткових документів.

Водночас суд також зауважує, що одержувачем транспортного засобу у ВМД вказаний ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, на вчинення таких дій довіреністю виданою позивачем від 27.07.2019 була уповноважено іншу особу, а саме: ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Цей факт також ставить під сумнів достовірність документів, на основі яких проводилося розмитнення транспортного засобу.

Відтак, на думку суду, вказані обставини в їх сукупності свідчать про наявність у митного органу підстав для обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки позивачем не надано достатній пакет документів, який би підтвердив числові значення складових митної вартості автомобіля, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей транспортний засіб позивачем, що в свою чергу було правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта та надало митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, документи, які були витребувані відповідачем, визначені частиною другою статті 53 МК України, як такі, що підтверджують митну вартість товарів, тобто які є основними при митному оформленні товару, і у цій справі при встановлених обставинах придбання автомобіля іншою особою, мають суттєве значення. Також відповідачем витребувано копію митної декларації країни відправлення, яка визначена частиною третьою статті 53 МК України як додатковий документ. Незважаючи на витребувані відповідачем документи, позивач листом від 02 вересня 2019 року повідомив митний орган про те, що додаткові документи надаватися не будуть, та просив прийняти рішення без врахування термінів передбачених ст. 53 МК України.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було скориговано митну вартість на підставі наявних у нього відомостей (витягу з електронного довідника SuperSCHWACKE 08/2019 і документа, що підтверджує вартість перевезення від 20.08.2019) із застосуванням другорядного (резервного) методу.

Разом з тим, при вирішенні цієї справи суд враховує, що за правилами ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За положеннями частини першої стаття 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина друга стаття 64 МК України).

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості (частина третя статті 64 МК України).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Частиною другою стаття 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу та навести обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню на предмет обґрунтованості числового значення митної вартості автомобіля, скоригованої митним органом, параметрів автомобіля, які використані митницею при застосуванні резервного методу, суд враховує таке.

Зміст рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000708/1 від 02.09.2019 свідчить, що митну вартість товару визначено на підставі інформації, наявної у витягу з електронного довідника SuperSCHWACKE 08/2019 (55000 євро) та документа, що підтверджує вартість перевезення від 20.08.2019 №б/н (50 євро), за яким митну вартість легкового автомобіля "BMW" модель "Х5", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , збільшено з 20050 євро до 55050 євро.

Ухвалою від 23 березня 2021 року суд повторно витребував у відповідача Поліської митниці Держмитслужби офіційний переклад витягу з електронного довідника SuperSCHWACKE 08/2019, долученого до відзиву 17.12.2019.

Аналіз наданого на вимогу суду відповідачем офіційного перекладу витягу з електронного довідника SuperSCHWACKE 08/2019 №089169 від 27.08.2019 (том 2 а.с.140-144) не дає підстав для висновку про правомірність коригування митної вартості здійсненої відповідачем за числовим значенням вказаним в ньому, з огляду на таке.

Так, зі змісту вказаного довідника SuperSCHWACKE 08/2019 слідує, що в параметрах зазначеного у ньому транспортного засобу (автомобіль "BMW" модель "Х5", 2018 р.в.), ціна якого взята за основу для коригування митної вартості спірного автомобіля, у графі «Раніше отримані пошкодження» зазначено «Не виявлені». Базова вартість автомобіля без пошкоджень вказана в сумі 54575 євро, продажна вартість (шваке) (в т.ч. ПДВ) - 55000 євро, закупівельна вартість (в т.ч. ПДВ)- 48050 євро. Крім того, на останньому аркуші вказаного витягу міститься напис «Підлягає технічному огляду» (том 2 а.с.140-144).

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відсутні будь-які відомості про проведення технічного огляду (експертизи) спірного автомобіля "BMW" модель "Х5", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 з метою визначення його вартості.

Водночас, судом встановлено та Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, та багажу № UA20903/2019/233155 від 07.08.2019 та Додатковим аркушем до нього (т.1 а.с.82 зв.бік) підтверджено, що спірний автомобіль "BMW" модель "Х5", який імпортувався позивачем, мав значні пошкодження, а саме зазначено: авто після ДТП, відсутній капот, два крила, задній та передній бампер, двері (том 1 а.с.32-33). Вказаний Акт було подано митному органу під час митного оформлення вказаного автомобіля, що не заперечувалося стороною відповідача, а тому підстав для неврахування зазначених у ньому відомостей у митного органу не було.

Водночас, жодних доказів того, що митним органом при визначенні митної вартості вказаного автомобіля були враховані зазначені обставини відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Натомість, в оскаржуваному рішенні числове значення скоригованої митної вартості митним органом визначене виключно за відомостями електронного довідника SuperSCHWAKE, без врахування фактичного стану транспортного засобу (після ДТП) та без проведення технічної експертизи (огляду). Не містить вказане рішення й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, як того вимагає ст. 55 МК України

Таким чином, застосоване відповідачем при коригуванні митної вартості пошкодженого автомобіля «BMW» модель «Х5» числове значення вартості з вказаного витягу автомобіля без пошкоджень в розмірі 55000 євро, є необ`єктивним та необґрунтованим, позаяк здійснене без урахування фактичного технічного стану спірного автомобіля.

Жодного обґрунтування розрахунку числового значення митної вартості цього транспортного засобу, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування в спірному рішенні відповідачем не зазначено. Також не надано митним органом обґрунтованих пояснень стосовно того, чому із зазначених різних вартостей в електронному довіднику SuperSCHWACKE 08/2019 (базова вартість - 54575 євро, вартість продажу (Schwacke) з ПДВ -55000 євро, вартість закупівлі (Schwacke) з ПДВ в розмірі 48050 євро) при визначенні митної вартості спірного автомобіля застосовано саме вартість продажу з включенням ПДВ в сумі 55000 євро.

На переконання суду, вартість неушкодженого автомобіля та автомобіля (тієї ж марки, моделі, року випуску) після ДТП не може бути однаковою, позаяк наявність ушкоджень, зафіксованих в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, та багажу № UA20903/2019/233155 від 07.08.2019 та Додатковому аркуші до цього Акта безумовно суттєво впливають на вартість транспортного засобу .

При цьому, доводи відповідача щодо помилковості відомостей про пошкодження спірного автомобіля, вказаних у цьому Акті та додатковому аркуші до нього, суд оцінює критично та відхиляє як безпідставні і такі, що не відповідають дійсності.

Так, згідно з абз.1 п.4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем при ввезенні для вільного обігу - з моменту перетину митного кордону України до завершення митного оформлення та видачі Посвідчення.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451, для здійснення митного контролю декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають посадовій особі митного органу документи, визначені Митним кодексом України. На прийнятих документах проставляється відбиток штампа "Під митним контролем". Після цього здійснюється перевірка комплектності наданих документів, цілісності накладеного митного забезпечення, а також загальний огляд автомобільних транспортних засобів і товарів.

Посадова особа митного органу за результатами системи управління ризиками у порядку, визначеному Держмитслужбою, приймає рішення про проведення огляду автомобільних транспортних засобів і товарів, що перебувають під митним контролем, ручної поклажі та багажу, та обсяг його проведення.

У разі виявлення пошкодження або втрати митного забезпечення, накладеного на автомобільні транспортні засоби і товари, чи за наявності інших видимих ознак можливого несанкціонованого доступу до товарів, що перебувають під митним контролем, а також за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення таких автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної інформації від правоохоронних органів, може проводитися переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів.

Про результати огляду та переогляду автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу складається акт за формою, встановленою Мінфіном.

Згідно з ч. 4 ст. 338 МК України переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у разі виявлення пошкодження або втрати митного забезпечення, накладеного на зазначені товари, транспортні засоби, чи за наявності інших видимих ознак можливого несанкціонованого доступу до товарів, що перебувають під митним контролем. Витрати, пов`язані з проведенням такого переогляду, несе власник зазначених товарів, транспортних засобів або уповноважена ним особа.

Таким чином у випадку виявлення розбіжностей в Акті огляду, складеному при проведенні огляду в м/п Ягодин, та при завершенні митного оформлення в м/п Рівне, такі розбіжності повинні бути зафіксовані та відображені в акті переогляду, однак у даному випадку такого відповідачем зроблено не було. Відтак, у суду відсутні підстави вважати неправдивими чи помилковими відомості щодо фактичного стану спірного автомобіля, зафіксовані в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, та багажу № UA20903/2019/233155 від 07.08.2019 та Додатковому аркуші до цього Акта, так само як і не брати їх до уваги.

Також суд не бере до уваги надане відповідачем фото тягача д.н.з. НОМЕР_3 (т.2 а.с.134) в підтвердження його доводів щодо відсутності пошкоджень імпортованого позивачем автомобіля "BMW" модель "Х5", позаяк на вказаній світлині невстановленої дати зафіксовано зображення тягача, що здійснює перевезення транспортного засобу білого кольору без можливості його ідентифікації зі спірним. Вказане фото не містить ні дати його здійснення, ні дати перетину митного кордону тягачем, ні даних про митний пост, ні підтвердження того, що в даному випадку перевозився власне спірний автомобіль. Жодних даних, за допомогою яких можливо було б встановити та ідентифікувати перевезення вказаним тягачем спірного автомобіля при перетині кордону дане фото не містить. За наведеного, суд не приймає вказану світлину як належний і допустимий доказ у справі, оскільки така об`єктивно не підтверджує відомостей щодо технічного стану імпортованого транспортного засобу.

Верховний Суд у своїх постановах звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом; не навів жодних обґрунтувань та достатніх підстав правомірності проведеного ним розрахунку митної вартості без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок пошкоджень автомобіля, що суттєво впливають на митну вартість вказаного товару. Жодних доказів протилежного відповідачем суду не надано, матеріали справи не містять і судом не встановлено.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 02.09.2019 року №UA204000/2019/000708/1 зазначено про неможливість визначення митної вартості товару шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.59-63 МК України з причин відсутності у митного органу та декларанта прийнятної до застосування інформації стосовно вартості операцій щодо ідентичних (метод 2а), подібних (аналогічних) товарів (метод 2б), достовірно і документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (2в), інформації щодо складових вартості товарів -за методом на основі додавання вартості (2г).

Суд повторно зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації у спірному рішенні не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Крім того, ухвалою від 28.12.2020 суд витребовував у відповідача, зокрема: усі докази на підтвердження правомірної можливості застосування останнього другорядного методу визначення митної вартості товару. Однак, відповідачем жодних належних доказів неможливості застосування інших другорядних методів визначення митної вартості товару не надано.

Суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; висновки митного органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу, оскільки жодних належних доказів неможливості послідовного застосування попередніх другорядних методів визначення митної вартості , зокрема 2а, 2б суду не надав і в матеріалах справи такі відсутні.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано скориговану вартість транспортного засобу, яка визначена ним у розмірі 55000 євро, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом та не довів обґрунтованості числового значення, скоригованої ним митної вартості автомобіля і не врахував фактичний технічний стан транспортного засобу.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 02.09.2019 року №UA204000/2019/000708/1 не відповідає встановленим ч.2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності, тобто є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

З огляду на те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00725 видана у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2019 року №UA204000/2019/000708/1, яке є протиправним, то суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її протиправною та скасування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки і прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За наведеного, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м.Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000708/1 від 02.09.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00725.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 27 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 12 липня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима