Справа № 166/902/21
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/902/21
провадження 2-а/166/29/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2021 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря - Заєць Н.П., розглянувши адміністративний позов представника позивача Колєсніка Богдана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бісюка Олександра Павловича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Адвокат Колєснік Б.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , 05 серпня 2021 року звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що поліцейським відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - поліцейським) Бісюком О.П. 29 червня 2021 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №848871.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 29 червня 2021 року о 20 год 05 хв в с.Видраниця на вул.Центральна керував належним ОСОБА_3 автомобілем "Opel Insignia", д.н.з. НОМЕР_1 , під час повороту праворуч не увімкнув правий покажчик повороту, не був пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив посвідчення водія категорії «В», під час вимушеної зупинки поліцейського не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п.п.9.2.б, 2.3.в, 2.1.а, 9.9.б ПДР України та в чому поліцейський вбачає ознаки адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП. За вчинення вказаних правопорушень до позивача з урахуванням ст.36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у формі штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначив, що вказані в оскаржуваній постанові докази вчинення правопорушень - відео з бодікамери та з відеореєстратора не ідентифіковані. Відповідач передбачених ст.ст.268, 289 КУпАП прав позивачу не роз`яснив, процедури розгляду справи не дотримався, адвоката за клопотанням позивача не залучив.

Поліцейський проігнорував заперечення позивача щодо неввімкнення правого покажчика повороту і його твердження про несправність лампи повороту, яка останнім була замінена в присутності поліцейського, таким чином неправильно кваліфікував дії позивача за ч.2 ст.122 КУпАП замість ч.1 ст.121 цього Кодексу (керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів). У зв`язку із віддаленістю службового автомобіля та здійснення відеофіксації проти сонця, яке засвітлювало об`єктив камери, неможливо достовірно встановити факт неввімкнення покажчика повороту.

Доказів скоєння порушення п.2.3.в ПДР України (керування авто, будучи не пристебнутим ременем безпеки) поліцейський не надав.

Позивач не заперечував факту неувімкнення аварійної сигналізації одразу ж після його зупинки поліцейським, однак він це зробив у подальшому після відповідного зауваження. При цьому, такі дії поліцейським кваліфіковано неправильно за ч.2 ст.122 КУпАП, що передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Оскільки у даному випадку зупинка автомобіля була вимушеною без зміни напрямку руху, тому такі дії підлягають кваліфікації за ст.125 КУпАП (інші порушення ПДР України).

Оскільки відповідач навів у якості підстав зупинки автомобіля ряд правопорушень, які він не вчиняв, відтак останній вважав таку зупинку безпідставною, а вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія протиправною у зв`язку із відсутністю для цього підстав.

Доданими відеозаписами не зафіксовано весь перебіг подій на місці зупинки позивача.

Оскаржувана постанова відповідачу не надіслана, у ній відсутня інформація про реквізити та можливі способи сплати штрафу.

Просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, провадження у справі про адмінправопорушення закрити за відсутністю події та складу адмінправопорушення. Крім того, просить стягнути понесені позивачем судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області, а саме 454 грн судового збору й 2000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 05.08.2021 позивачу поновлено строк для звернення до суду із даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 серпня 2021 року.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Представник позивача адвокат Колєснік Б.В. у поданій заяві просив справу розглянути за його та позивача відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідачі відзив на позов до суду не скерували.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом установлено,документально підтверджено постановою поліцейського ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Бісюка О.П. від 29.06.2021 серії БАБ №848871 факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 29 червня 2021 року о 20 год 05 хв в с.Видраниця на вул.Центральна, керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем "Opel Insignia", д.н.з. НОМЕР_1 , під час повороту праворуч не увімкнув правий покажчик повороту, не був пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив посвідчення водія категорії «В», під час вимушеної зупинки поліцейського не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п.п.9.2.б, 2.3.в, 2.1.а, 9.9.б ПДР України.

Так, відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає у випадках, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з вимогами п.9.2.б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед поворотом.

Із доданого ГУНП у Волинській області за запитом адвоката Колєсніка Б.В. відеозапису (video-d6f27a5660481b122c5023957b0aa6fd-V) з портативного відеореєстратора достеменно установлено, що вказаний вище автомобіль здійснює маневр повороту праворуч по ходу його руху без будь-яких попереджувальних сигналів, зокрема правого покажчика повороту. При цьому, такий відеозапис є якісним, надає можливість чітко й однозначно констатувати даний факт, у зв`язку з чим безпідставними є твердження адвоката про протилежне.

Із відеозапису з бодікамери поліцейського (X700005__0076) вбачається, що поліцейський інформує водія автомобіля про причину зупинки (неввімкнення покажчика повороту) й на вимогу останнього демонструє йому відеозапис з відеореєстратора, як на доказ допущеного під час здійснення повороту порушення. При цьому, ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис, вказує на можливу несправність покажчика попереджувального сигнала. Враховуючи встановлені обставни, з огляду на поведінку позивача, який підвищував голос з переходом на крик, словесно перебивав поліцейського, не даючи можливості завершити думку, суд дійшов переконання про намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності шляхом повідомлення неправдивої інформації.

Неспроможними, на думку суду, є твердження представника позивача про те, що на відеозаписі з реєстратора зафіксовано автомобіль уже після виконання маневру повороту, що не зобов`язує водія тримати увімкненим покажчик повороту. Так, за правилами п.9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру і припиняти негайно після його закінчення. Однак на відеозаписі з реєстратора зафіксовано рух автомобіля безпосередньо під час здійснення повороту на прилеглу дорогу, тобто ще до закінчення даного маневру.

Таким чином, постанова поліцейського в частині притягнення позивача до відповідальності за порушення п.9.2.б ПРДР України є законною.

Згідно з вимогами п.2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У випадках керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

З огляду на виявлення у діях ОСОБА_1 порушення ПДР, що полягало у неввімкненні покажчика повороту, поліцейський мав законну підставу вимагати у позивача пред`явити посвідчення водія. Відеозаписом з бодікамери поліцейського (X700005__0079) стверджується факт відмови позивача пред`явити поліцейському посвідчення водія, про що ствердив й представник позивача у позовній заяві.

Більш того, покликання представника позивача у позовній заяві на неправильну квафікацію дій ОСОБА_1 з приводу, на його думку, несправності лампи правого покажчика повороту (ч.2 ст.122 КУпАП замість ч.1 ст.121 КУпАП), додаткового свідчить про обов`язок пред`явити посвідчення водія незважаючи на правову оцінку діяння.

Таким чином, постанова поліцейського в частині притягнення позивача до відповідальності за порушення п.9.2.б, п.2.1.а ПРДР України є законною.

Дослідженими відеозаписами стверджено факт відмови позивача від участі у процесі винесення постанови та від її отримання.

Щодо наявності у діях позивача складу адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, що передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки, суд бере до уваги, що відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого, у тому числі, ч.1 ст.126 КУпАП.

Проте, незважаючи на те, що у даній категорії справ протокол про адміністративне правопорушення не складається, відповідач жодних передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження вини позивача в порушенні п.2.3.в ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП, не надав. Так, із доданих відеозаписів об`єктивно неможливо установити чи був ОСОБА_1 пристебнутий ременем безпеки.

Таким чином, вказівка поліцейським в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 п.2.3.в ПДР, відповідно - вчинення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП правопорушення, що полягає у керуванні автомобілем, будучи непристебнутим ременем безпеки, підлягає виключенню із постанови.

Доводи представника позивача про неправильну кваліфікацію бездіяльності ОСОБА_1 , що полягає у неввімкненні аварійної сигналізації, за ч.2 ст.122 КУпАП, на думку суду, є слушними.

Так, згідно з п.9.9.б ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п.9.9.б ПДР України після зупинки на вимогу поліцейського, а саме неввімкнення аварійної світлової сигналізації, не може бути кваліфіковане за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Приписами ст.125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121-128, ч.1 і 2 ст. 129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, на думку суду, відповідачем у зв`язку із неправильною кваліфікацією виявленого правопорушення протиправно притягнуто позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (щодо неввімкнення аварійної сигналізації).

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Так, із оскаржуваної постанови суд виключає в зв`язку із відсутністю події вказівку на порушення ОСОБА_1 п.2.3 в ПДР України, що полягає у порушенні правил користування ременем безпеки, що кваліфіковано за ч.5 ст.121 КУпАП, а також в зв`язку із відсутністю складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, вказівку на неввімкнення аварійної сигналізації під час вимушеної зупинки поліцейського.

При цьому, з огляду на відповідність розміру призначеного штрафу санкції ч.2 ст.122 КУпАП (порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, а саме неввімкнення покажчика повороту), суд залишає незмінним накладене на позивача стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 77, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.121, 122, 126, 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов представника позивача Колєсніка Богдана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бісюка Олександра Павловича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області Бісюка Олександра Павловича серії БАБ №848871 від 29.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП змінити.

Виключити із постанови поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області Бісюка Олександра Павловича серії БАБ №848871 від 29.06.2021 в зв`язку із відсутністю події вказівку на порушення ОСОБА_1 п.2.3.в ПДР України (порушення правил користування ременем безпеки), що кваліфіковано за ч.5 ст.121 КУпАП, а також в зв`язку із відсутністю складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, вказівку на неввімкнення аварійної сигналізації під час вимушеної зупинки поліцейського.

У решті постанову залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун