Справа № 520/6419/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 р.Справа № 520/6419/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.05.21 року по справі № 520/6419/21

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2021 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 23.09.2016 ВП№42810491 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 зазначена позовна заява залишена без руху та надано строк десять днів з моменту отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору за вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни судового збору, визначеного в оскаржуваній постанові від 23.09.2016 ВП №42810491, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови від 23.09.2016 ВП №42810491 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору та надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

На зазначену ухвалу позивачем 06.05.2021 надано до суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 4655,00 грн, належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови від 23.09.2016 ВП №42810491 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору та заяву, в якій позивач просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування заяви зазначив, що позивач дізнався про наявність виконавчого напису про примусове виконання постанови лише у березні 2021 року через вчинення державним виконавцем виконавчих дій. Детальну інформацію щодо виконавчого провадження №42810491, його стану, позивач дізнався лише 05 квітня 2021 року з відповіді Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адвокатський запит. До відповіді не надано самого виконавчого напису, оскільки виконавче провадження знищено. Після отримання відповіді про знищення виконавчого провадження та не можливості отримати текст виконавчого напису, адвокат позивача звернувся з запитом до Позичальника, в забезпечення якого укладено позивачем договір іпотеки. Про текст виконавчого напису позивач дізнався 13 квітня 2021 року з відповіді Науково-виробничого підприємства "ЕВЕРІ-ФАРМ" Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів країни" - Товариство Інвалідів Київського району на адвокатський запит адвоката та тільки тоді позивачу стали відомі обставини грубого порушення його прав, отже строки звернення з позовом до суду були пропущені з поважних причин та не з вини позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 скасувати, прийняти нове рішення, яким поновити ОСОБА_3 строки на звернення до адміністратвиного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк звернення до адміністративного суду врегульований положеннями ст. 122 КАС України.

Так, за правилами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені приписами статті 287 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Така норма процесуального закону є спеціальною щодо статті 122 КАС України.

Разом з тим, відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем оскаржується постанова Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 23.09.2016 ВП№42810491 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, детальну інформацію щодо виконавчого провадження ВП №42810491, його стану, позивач дізнався лише 05 квітня 2021 року з відповіді Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Про текст виконавчого напису позивач дізнався 13 квітня 2021 року з відповіді Науково-виробничого підприємства "ЕВЕРІ-ФАРМ" Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів країни" - Товариство Інвалідів Київського району. Однак звернувся з зазначеним адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду 14 квітня 2021 року, тобто із пропуском десятиденного строку звернення до суду встановленим ч.2 ст.287 КАС України.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що строк на звернення до суду з даним позовом не сплив, оскільки про примусове виконання постанови дізнався лише у березні 2021 року через вчинення державним виконавцем виконавчих дій. Детальну інформацію щодо виконавчого провадження №42810491 позивач дізнався з відповіді Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 05 квітня 2021 року. Про текст виконавчого напису, який став підставою для відкриття виконавчого провадженя №42810491 від 02.04.14 та прийняття постнаови про стягнення з боржника виконавчого збору №42810491 від 23.09.2016, позивач дізнався 13 квітня 2021 року з відповіді Науково-виробничого підприємства "ЕВЕРІ-ФАРМ" Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів країни" - Товариство Інвалідів Київського району.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем обставини щодо пропущенн строку звернення до суду не є достатніми та допустимими доказами в розумінні КАС України.

Крім того, про наявність виконавчого напису та здійснення виконавчих дій за цим виконавчим написом, позивач був обізнаний ще у 2016 році.

Так, як встановлено судом першої інстанції позивач звертався до Харківського окружного адміністративного суду у 2016 році щодо оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 04.11.2014 про арешт майна боржника та про оголошення заборони на його відчуження, винесену в рамках виконавчого провадження ВП №42810491, в частині заборони здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 , який зареєстрований за номером справи №820/356/16.

Отже, колегія суддів доходить висновку про обізнаність позивача щодо відкриття виконавчого провадження №42810491 від 02.04.2014, де ОСОБА_2 є стороною (боржником) за виконавчим написом №ВМІ №128047 виданим 17.06.2009.

Поряд із тим, відповідно до пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №42810491 від 02.04.2014 визначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору тв итрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що у позивача було достатньо часу з 2016 року для оскарження спірної постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 23.09.2016 ВП№42810491 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду в 2016 році позивач був обізнаний за яким виконавчим документом відкрито виконавче провадження, відтак у позивача були відсутні підстави для додаткового з`ясування тексту виконавчого напису, а тому посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду на те, що саме 13 квітня 2021 року з відповіді Науково-виробничого підприємства "ЕВЕРІ-ФАРМ" Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів країни" - Товариство Інвалідів Київського району йому стало відомо про грубе порушення його прав є безпідставними та необгрунтованими.

Поряд із тим, позивач не був обмежений у праві звернення до суду за захистом своїх прав шляхом скасування спірної постанови у березні 2021 року, тоді як, зазначає позивач він вперше дізнався про порушення своїх прав під час вчинення виконавчих дій, проте звернувся до суду лише 14 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.2 ст.287 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Колегія суддів зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19, від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19 та від 03 червня 2019 року у справі № 640/3940/19.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Однак, позивачем доказів в підвердження поважності причин пропуску строку звернення до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Втім, наведені позивачем обставини пропуску ним строку на звернення до суду із даними вимогами таким критеріям не відповідають.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/6419/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 13.08.2021 року.