Справа № 640/18220/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2021 року

Київ

справа №640/18220/18

адміністративне провадження №К/9901/19135/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши заяву Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги за фактом настання І групи інвалідності, пов`язаної з пораненням, під час виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу за фактом настання І групи інвалідності, пов`язаної з пораненням під час виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії в розмірі, визначеному пунктами 5, 6, 7 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу І групи інвалідності - 03.07.2013), який визначається на час настання інвалідності у відповідних відсотках від десятирічного максимального посадового окладу за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, але в розмірі не меншому від 100-кратного розміру прожиткового мінімуму (у відповідних відсотках), встановленого законом для працездатних осіб на час виплати допомоги та в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 09 вересня 2020 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

24 червня 2021 року до Верховного Суду від Міністерства оборони України повторно надійшла заява про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2021 року заяву Міністерства оборони України про зупинення виконання судових рішень залишено без розгляду.

20 липня 2021 року Міністерство оборони України звернулось до Верховного Суду із повторною заявою про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Також заявник просить прискорити розгляд справи. До поданої заяви додано фіскальний чек від 19 липня 2021 року (номер відправлення № 881) про направлення ОСОБА_2 примірника заяви про зупинення виконання судових рішень.

Відповідно до інформації отриманої Судом із сайту відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» відправлення із штрихкодовим ідентифікатором № 881 було вручено 22 липня 2021 року. Станом на час розгляду заявленого клопотання заперечень від ОСОБА_2 з приводу останнього до Верховного Суду не надходило.

Клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень мотивовано тим, що 18 листопада 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Міністерство оборони України за невиконання судового рішення.

15 червня 2021 року державним виконавцем винесено вимогу № 20.1/В-7/63116336 щодо виконання вищезгаданих судових рішень.

Водночас, Міністерство оборони України не може виконати судове рішення, оскільки Окружний адміністративний суд міста Києва у рішенні від 16 грудня 2019 року помилково застосував іншу норму матеріального права, а саме: пункт 3 рішення «Зобов`язати Міністерство оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу за фактом настання 1 групи інвалідності, пов`язаної з пораненням під час виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії в розмірі, визначеному підпунктами 5, 6, 7 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу 1 групи інвалідності - 03 липня 2013 року).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи подану заяву щодо наявності підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, Суд враховує, що виконавче провадження за своєю правовою природою має за мету повне, своєчасне та неупереджене виконання рішення компетентного органу. За певних обставин, що унеможливлюють безпосереднє здійснення виконавчих дій, або якщо виконавчі дії можуть завдати істотної шкоди законним правам та охоронюваним інтересам третіх осіб, виконавче провадження може бути зупинене.

Зупинення виконавчого провадження - це форма припинення здійснення виконавчих дій, що триває певний, частіше невизначений заздалегідь час, до моменту спливу обставин, які це зупинення викликали. Обставини, які тягнуть за собою зупинення виконавчого провадження, прямо передбачені в Законі України «Про виконавче провадження» та не підлягають розширеному тлумаченню.

Зупинення виконавчого провадження може бути обов`язковим, якщо існують законні підстави, що тягнуть за собою безумовне зупинення провадження та може бути факультативним, якщо виникають законні підстави, що залишають вирішення питання про зупинення провадження на власний розсуд державного виконавця, виходячи із обставин конкретного виконавчого провадження.

Положеннями статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав, які зумовлюють обов`язкове зупинення державним виконавцем виконавчих дій.

Згідно із статтею 38 згаданого Закону, виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що державний виконавець нормами Закону України «Про виконавче провадження» наділений повноваженнями щодо вчинення виконавчих дій з виконання, зокрема, судового рішення, яке передбачає примусове виконання.

Водночас, обов`язкове зупинення виконавчих дій нормами закону передбачено лише на стадії апеляційного перегляду судового рішення, а, отже, зупинення виконання оскаржуваного (их) судового (их) рішення (нь) на стадії касаційного перегляду є правом суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 Кодексу адміністративного судочинства України механізму повороту виконання судового рішення.

Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання (заяву) про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Враховуючи, що заява скаржника про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить жодних належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, з яких би вбачались, зокрема, що захист його права стане неможливим без вжиття таких заходів чи буде неможливо застосувати механізм повороту виконання судового рішення, які Суд міг би оцінити, у її задоволенні слід відмовити.

Водночас, Суд ураховує, що ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження з 13 серпня 2021 року, отже, розгляд касаційної скарги Міністерства оборони України відбудеться в найближчий час.

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваленко