Справа № 334/4502/21
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.07.2021
Справа № 334/4502/21
Провадження № 2-а/334/88/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Зікун Андрій Юрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Гусельникова М.О., -

встановив:

Представник позивача - адвокат Гусельников М.О. звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4366779 від 18.06.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позов обґрунтовує тим, що 18.06.2021 третя особа Зікун А.Ю. склав щодо нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4366779 (далі - Постанова). У Постанові зазначені наступні обставини правопорушення: «18.06.2021 09:55:35 М. ЗАПОРІЖЖЯ ВУЛИЦЯ МАГІСТРАЛЬ 72 Б Водій керуючи ТЗ перевищив встановлене обмеження швидкості руху у 50 км/год на 52 км/год, а саме рухався зі швидкістю 102 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом Trucam II LTI 20/20 ТС 008457, чим порушив п. 12.4 ПДР - Перевищення водіями Т/3 встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год». У зв`язку з чим третя особа дійшов висновку про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та наклав штраф у розмірі 1 700 гривень. У Постанові невірно зазначене його ім`я та місце вчинення правопорушення. Відеозапис приладу Trucam II LTI 20/20 ТС 008457 не дає змогу ідентифікувати водія, не містить відомостей про місце вчинення правопорушення, його відомості не співпадають з даними, зазначеним у Постанові. Під час розгляду справи позивачу не були роз`яснені його права та обов`язки та не забезпечена участь захисника. Також, на місці розгляду справи не встановлені попереджувальні знаки про застосування фіксації правопорушень у сфері дорожнього руху. Під час вимірювання швидкості третьою особою не врахована допустима похибка приладу Trucam. Крім цього , рішенням Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68 збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год. Фіксація правопорушення за допомогою приладу Trucam здійснювалась третьою особою «з рук», що не відповідає вимогам закону.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Малій О.М. надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовує відзив тим, що 18.06.2021 під час несення служби в м. Запоріжжі, Набережна магістраль, інспектором Зікуном А.Ю. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruСАМ ІІ LTI 20/20 ТС № 008457 було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а сам водій транспортного засобу Chevrolet Lacetti з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 102 (сто два) км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 52 (п`ятдесят два) км/год, чи порушив п. 12.4 ПДР України. Фіксація правопорушення здійснювалась за допомогою засобу вимірювальної техніки, який пройшов повірку і відноситься до ручних вимірювачів швидкості. На адресу УПП в Запорізькій області ДПП не надходила схема організації дорожнього руху від районних адміністрацій Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах. Також не було виконано вимоги щодо встановлення відповідних дорожніх знаків на Прибережній автомагістралі. У зв`язку з чим водії під час керування транспортним засобом повинні керуватись п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Закон України «Про Національну поліцію» містить припис про розміщення інформації про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку та відеотехніку, проте не містить обмежень поліції щодо використання вказаної техніки. Під час розгляду справи позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, визначені в ч. 268 КУпАП у тому числі і його право скористатись юридичною допомогою. Законом не передбачене залучення поліцейськими особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника.

Третя особа Зікун А.Ю. пояснення щодо позову та відзиву не надав.

Ухвалою від 01.07.2021 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Пояснив, що подія мала місце на Прибережній магістралі у м. Запоріжжя, проте, третя особа в постанові зазначив інше місце вчинення правопорушення.

Представник позивача - адвокат Гусельников М.О. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. І відзиві просив суд розглянути справу за його відсутності.

Третя особа Зікун А.Ю. в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи за ого відсутності не надав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові та електронні докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами підпункту «б» пункту 12.9 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, що передбачено пунктом 12.4 ПДР.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частини шостої статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2021 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Зікуном Андрієм Юрійовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4366779 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 гривень. Місцем розгляду справи є м. Запоріжжя, Набережна магістраль, 72Б.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 18.06.2021 о 09:55:35 годині в м. Запоріжжя, вул. Магістраль, 72Б, водій, керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості руху у 50 км/год на 52 км/год, а саме рухався зі швидкістю 102 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM ІІ LTI 20/20 ТС 008457, чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.

Вказана обставина також підтверджується відеозаписом та фотознімком з вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20 ТС 008457. Проте, вказані докази містять інші, ніж у Постанові, відомості щодо місця події - Набережна магістраль та часу події - 09:46:28 година.

Згідно з частиною третьою статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржуючи Постанову, позивач, у тому числі, посилається на те, що в ній невірно зазначене ім`я особи, яка притягається до відповідальності, а також невірно зазначене місце вчинення правопорушення.

Суд погоджується аргументом позивача про те, що у Постанові не вірно зазначене ім`я позивача, а саме замість « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1 ». Але, вказана описка не є підставою для скасування постанови.

При цьому, суд погоджується з аргументами позивача про те, що в Постанові не вірно зазначене місце вчинення правопорушення.

Позивач наполягає на тому, що подія мала місце на Прибережній автомагістралі м. Запоріжжя. Вказану обставину визнає і відповідач у своєму відзиві, надаючи заперечення на аргумент позивача про те, що рішенням Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68 збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі у м. Запоріжжі до 70 км/год.

Суд зауважує, що відповідно до Переліку найменувань урбанонімів міста Запоріжжя, який міститься на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради за посиланням https://zp.gov.ua/uk/page/perelik-vulic-mista-zaporizhzhya, вулиця Магістраль у місті Запоріжжі відсутня.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02) від 9 червня 2011 року, пункт 39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Таким чином, місце вчинення адміністративного правопорушення є складовою частиною його події і підлягає доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено, що правопорушення було вчинене позивачем на вул. Магістраль, 72Б у м. Запоріжжі, а отже не доведена подія адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд відхиляє аргументи позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки вказаний аргумент спростовується відеозаписом події.

Є необґрунтованим аргумент позивача про не залучення поліцейськими захисника за його клопотанням. Вказаний аргумент суперечить вимогам

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Вищевказаний аргумент позивача суперечить вищевказаній нормі права, а також статті 271 КУпАП, якими не передбачене право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, особи на залучення поліцейськими вказаній особі захисника. Напроти, вказані норми передбачають самостійне залучення захисника особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, § 23, 18.07.2006).

Право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Оскільки подія адміністративного правопорушення не доведена відповідачем, дійшов висновку про відсутності необхідності надання детальної відповіді на аргументи сторін, які стосуються цієї події (правомірність використання поліцейськими вимірювача швидкості руху тощо).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4366779 від 18.06.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судових витрат позивача по сплаті судового збору у сумі 908 гривень та на професійну правничу допомогу в сумі 3 200 гривень, а всього - в сумі 4 108 гривень.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надані ордер на надання правничої (правової) допомоги від 25.06.2021, договір про надання правових послуг адвоката від 24.06.2021 з додатковою угодою № 1, акт виконаних робіт № 1 від 08.07.2021.

Суд враховує, що витрати позивача пов`язані з розглядом справи, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не надане.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4366779 від 18.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 гривень, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Зікуном Андрієм Юрійовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у сумі 4 108 (чотири тисячі сто вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 26 липня2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, ,

в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Зікун Андрій Юрійович, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя.

Суддя: