Справа № 140/8105/20
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 140/8105/20

адміністративне провадження № К/9901/28561/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі відокремленого структурного підрозділу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (відправлено засобами поштового зв`язку 02 серпня 2021 року).

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі відокремленого структурного підрозділу Управління патрульної поліції Волинській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №303 о/с089; від 04.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.05.2020 по день винесення рішення суду про поновлення останнього на посаді;

- стягнути з відповідача суму понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000, 00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 303 о/с від 04.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції (; місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 по 26.01.2021 у розмірі 95095, 25 грн. (дев`яносто п`ять тисяч дев`яносто п`ять гривень 25 копійок) без урахування обов`язкових податків та зборів.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції з 05.05.2020.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Зазначена адміністративна справа є справою незначної складності, розглянута судами попередніх інстанцій в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскаржуючи судове рішення, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, позивач окрім підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу).

Суд зазначає, що наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до наведення окремих цитат з постанов Верховного Суду, переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Твердження заявника касаційної скарги, що справа має виняткове значення для нього, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

При цьому, Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником має виняткове значення, оскільки спірні правовідносини, що склались потребують судового втручання.

Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Таким чином, оскаржуючи судове рішення, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі відокремленого структурного підрозділу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич С.А. Уханенко Н.В. Шевцова