Справа № 640/29488/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Київ № 640/29488/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

24.11.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі Украерорух), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Украероруху щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- зобов`язати Украерорух виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 572 802, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив про протиправність невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та з метою ефективного захисту прав позивача необхідність зобов`язання суб`єкта владних повноважень виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 572 802, 00 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від 02.12.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 . Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21.12.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому зазначено, що виплати позивачу, як військовослужбовцю, має нараховувати та виплачувати Міноборони, оскільки основним обов`язком та завданням військовослужбовців Збройних Сил України є в першу чергу захист інтересів та безпеки держави і її територіальної цілісності, за виконання яких держава в особі Міноборони зобов`язана виплачувати відповідну винагороду, у тому числі різні види грошового забезпечення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є ветераном Збройних Сил України, перебував на військовій службі з липня 1988 року по 19.05.2020.

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 19.10.1999 №600 позивача відряджено до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі в Збройних Силах України.

Згідно наказу Міністра оборони України від 08.04.2020 № 159 на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «к» (у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону) та направлено для зарахування на військовий облік до Подільського районного у м. Києві військового комісаріату.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 18.05.2020 № 527/о на підставі наказу Міністра оборони України від 08.04.2020 №159 позивача звільнено з посади заступника начальника зміни (заступника оперативного чергового) відділу управління використання повітряного простору Украероцентру.

На підставі положень Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) позивач має право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я, що не оспорюється відповідачами у справі.

Водночас, звернувшись до відповідача із заявою про нарахування та виплату зазначеної допомоги, позивач отримав відповідь Украероруху від 19.05.2020 № 1-23.2/6183/20, у якій зазначено питання про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні буде розглянуто після відновлення повноцінної роботи та покращення фінансового стану підприємства не пізніше червня 2021 року.

Такі дії та відповіді відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Розглядаючи спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з положень частини другої статті 19 Конституції України, якими передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 2011-XII відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального і правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII, у якому встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби, зокрема, за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини дев`ятої статті 6 Закону № 2232-XII (в редакції від 21.01.2010) військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, установ, організацій, а також Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, які можуть бути заміщені військовослужбовцями в цих державних органах, установах, організаціях, а також Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, затверджується Президентом України.

Згідно із абзацами абзаців четвертого, п`ятого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Строк календарної служби осіб офіцерського складу для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі Постанова №393).

Пунктом 14 Постанови №393 встановлено, що військовослужбовцям, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 №1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до ДП «Украерорух», здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій».

При цьому фінансування витрат на утримання підрозділів системи має здійснюватись за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 1 Постанови №104 виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу другого пункту 38.6 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 №260 військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, одноразова допомога обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до ДП «Украерорух», здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів ДП «Украерорух». Відтак, безпідставним є заявлене представником відповідача у відзиві на позовну заяву клопотання про залучення до участі у справі Міністерства оборони України.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства також вбачається, що Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до ДП «Украерорух», та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

За таких обставин відмова Украероруху у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби ОСОБА_1 є протиправною.

Вирішуючи питання про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом вище, виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби має здійснюватися саме Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 38.6 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 №260 позивач має право на отримання зазначеної грошової допомоги, яка обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 12.06.2020 №1-23.2/6786/20, виданої Украерорух, вислуга років позивача на військовій службі на момент звільнення складала: календарна 31 рік 09 місяців.

До складу грошового забезпечення станом на 19.05.2020 входило: оклад за військовим званням у сумі 1 410,00 грн., посадовий оклад 21 775,97 грн., надбавка за вислугу років 11 590,08 грн., додаткові види грошового забезпечення (за роботу з документами, які містять державну таємницю) 2170, 50 грн.

Загальна сума місячного грошового забезпечення становила 36 955,00 грн.

Отже, при звільненні з військової служби відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-ХІІ позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у загальній сумі 572 802,00 грн. (36 955,00/2 х 31 повних років служби).

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких судові витрати підлягають відшкодуванню при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень. У даній справі позивачем виступає ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, та сплатив 5728, 02 грн судового збору при подачі адміністративного позову до суду, що підтверджується квитанцією від 23.11.2020, тому зазначена сума підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 572 802, 00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства обслуговування повітряного руху України суму сплаченого судового збору у розмірі 5728, 02 грн (п`ять тисяч сімсот двадцять вісім грн та 02 коп).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (08301, Київська область, м. Бориспіль-1, Аеропорт, а/с 115, код Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України 19477064).

Суддя О.М. Чудак