Справа № 200/5413/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р. Справа№200/5413/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

09 червня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Маріупольське ОУ ПФУ), надісланий на адресу суду 04 червня 2020 року, в якому позивач просила:

- визнати протиправним рішення Маріупольського ОУ ПФУ від 17 січня 2020 року № 24 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Маріупольське ОУ ПФУ провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах згідно з наданими копіями документів з 15 січня 2020 року та виплатити заборгованість за період з 15 січня 2020 року по теперішній час.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

15 червня 2020 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивач усунула у строк та у спосіб, що визначені судом.

17 серпня 2020 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; задовольнив клопотання позивача та витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 15 січня 2020 року вона звернулася до Маріупольського ОУ ПФУ з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. ст. 16, 24, 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) із врахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 24 квітня 1990 року по 30 березня 2015 року гірничим робочим підземним 2 розряду на маркшейдерських роботах у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління 17-го партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит».

Позивач зазначала, що для перерахунку пенсії надала довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13 червня 2015 року №№ 781к, 780к, 779к, 778к, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13 червня 2015 року № 773к, довідки від 13 червня 2015 року №№ 774к, 775к, 776к щодо зазначення обліку трудоднів у періоди з травня 1990 року по грудень 1999 року, з січня 2000 року по грудень 2007 року, з січня 2008 року по березень 2015 року, накази від 15 жовтня 1995 року № 133/к, від 15 жовтня 2000 року № 102/к, від 17 жовтня 2005 року № 130к, від 15 жовтня 2010 року № 459 про атестацію робочих місць за умовами праці, архівну довідку про перейменування підприємства від 13 червня 2015 року № 777к та довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

17 січня 2020 року Маріупольське ОУ ПФУ прийняло рішення № 24, яким відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Позивач стверджує, що її пільговий стаж за Списком № 1 перевищує 25 років, а тому вона має право на перерахунок пенсії.

Рішення відповідача вважає протиправним та таким, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність свого рішення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 претендувала на перерахунок пенсії на підставі ст. ст. 40, 45 Закону № 1058.

Пенсійний орган вказував на те, що у зв`язку з неможливістю перевірити обґрунтованість видачі довідок відокремленим підрозділом «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, він не має законних підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Крім того, у наданих позивачем довідках про заробітну плату її прізвище, ім`я, по батькові не збігається з відповідними персональними даними, вказаними в паспорті.

На цій підставі відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 08 квітня 1998 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 27 квітня 2013 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено штампом про реєстрацію місця проживання, проставленим в паспорті.

Позивач набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено відповідною довідкою від 01 липня 2019 року № 1411-/53030.

Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42171861) зареєстроване як юридична особа 31 травня 2018 року, що встановлено на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). Відповідач перебуває в стані припинення; на час розгляду справи державна реєстрація його припинення як юридичної особи не проведена.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 свідчать, що позивач перебуває на обліку в Маріупольському ОУ ПФУ, де отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (рішення про призначення пенсії від 25 жовтня 2019 року № 77).

15 січня 2020 року позивач звернулася до Маріупольського ОУ ПФУ з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі і стажу (на підставі довідки про заробітну плату та пільгової довідки).

Заява зареєстрована відповідачем за № 550/160120.

Окремо позивач просила включити до трудового страхового стажу період роботи у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» з 24 квітня 1990 року по 01 січня 2014 року та згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 провести перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи на цьому підприємстві.

17 січня 2020 року в. о. начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Грищенко О., за участю начальника юридичного відділу Блюм К., головних спеціалістів відділу з питань призначення та виплати пенсії № 2 Кушнарьової Т. , Замарашкіної О. , розглянула заяву ОСОБА_1 від 15 січня 2020 року, зареєстровану за № 550, про перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, 45 Закону № 1058 та прийняла рішення № 24 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Пенсійний орган зазначав, що для перерахунку пенсії позивач надала заяву, уточнюючі довідки від 13 червня 2015 року №№ 773, 774, 775к, 776к, довідка про заробітну плату від 13 червня 2015 року № 778к, довідку про заробітну плату від 13 червня 2015 року № 779к, копії наказів про атестацію робочих місць.

Відповідач вказував на те, що має провести перевірку правомірності видачі довідок про підтвердження пільгового стажу роботи, однак не може цього зробити, оскільки відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім того, у наданих довідках про заробітну плату для перерахунку пенсії прізвище, ім`я, по батькові позивача не збігається з її прізвищем, ім`ям, по батькові, вказаним в паспорті.

З огляду на викладене пенсійний орган вирішив відмовити ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З приводу періодів роботи ОСОБА_1 , на зарахування яких до пільгового стажу претендує позивач і записи про які містяться в трудовій книжці НОМЕР_3 , суд встановив такі обставини.

Запис 3 - 19 липня 1989 року позивач прийнята на роботу до «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» виробничого об`єднання «Шахтарськантрацит» учнем муляра.

Запис 4 - 24 квітня 1990 року переведена гірничим робочим підземним 2 розряду на маркшейдерських роботах.

На підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 29 липня 1996 року № 315р «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» виробничого об`єднання «Шахтарськантрацит» перейменовано на державне відкрите акціонерне товариство державної холдингової компанії «Шахтарськантрацит».

Запис 5 - на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України від 26 грудня 2003 року № 793 державне відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» реорганізовано у державне підприємство «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду».

Запис 6 - на підстав наказу державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 31 жовтня 2007 року № 141 державне підприємство «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» перейменовано на відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит».

Запис 7 - 30 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнена за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить довідка відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 13 червня 2015 року № 773к про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит», яке здійснює видобуток вугілля підземним способом, і за період з 24 квітня 1990 року по 30 березня 2015 року була зайнята на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік за професією гірничого робочого підземного 2 розряду на маркшейдерських роботах, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1г, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Позивач перебувала у безоплатних відпустках 10-12 лютого 2010 року, 18-21 листопада 2008 року.

Результати атестації робочих місць за умовами праці затверджені наказами підприємства від 15 жовтня 1995 року № 133к, від 15 жовтня 2000 року № 102к, від 17 жовтня 2005 року № 130к, від 15 жовтня 2010 року № 459.

За результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 1 для осіб, які працювали за професією гірничого робочого підземного.

Згідно з довідками відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 13 червня 2015 року № 774к, № 775к, № 776к про спуски в шахту, ОСОБА_1 працювала у цьому відокремленому підрозділі в якості гірничого робочого підземного 2 розряду з 24 квітня 1990 року по 30 березня 2015 року, з 2000 року по 2007 рік та з 2008 року по 2015 рік була зайнята на підземних роботах 50% робочого часу і більше. В період з 17 квітня 1995 року по 24 лютого 1998 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Оплата за час роботи, відпустки, періоди непрацездатності проводилась виходячи з підземного окладу згідно з штатним розписом.

Як свідчить наявний в матеріалах пенсійної справи розрахунок стажу (форма РС-право), під час призначення пенсії відповідач зарахував ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди її роботи з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року.

Періоди роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» гірничим робочим підземним на маркшейдерських роботах з 24 квітня 1990 року по 31 грудня 1998 року та з 01 січня 2011 року по 31 травня 2014 року зараховані до страхового стажу; до пільгового стажу за Списком № 1 ці періоди не зараховані; період роботи з 01 червня 2014 року по 30 березня 2015 року ні до страхового, ні до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховані.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період її роботи з 1999 року по червень 2014 року у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» за кодом підстави обліку спеціального стажу - «ЗПЗ013А1».

Довідка відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 13 червня 2015 року № 778к містить інформацію про заробітну платну ОСОБА_1 за період з жовтня 1989 року по червень 1995 року.

Довідка видана на підставі особових рахунків та містить вказівку на те, що на всі виплати нараховані і сплачені страхові внески (єдиний внесок).

Довідки відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 13 червня 2015 року №№ 781к, 778к містять інформацію про заробітну платну ОСОБА_1 за період з січня 2011 року по березень 2015 року, з січня 2004 року по грудень 2010 року.

Довідки видані на підставі особових рахунків та містять вказівку на те, що на всі виплати нараховані і сплачені страхові внески (єдиний внесок).

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Щодо права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу 10100000 І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, включені 1010100г г) Робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

До підрозділу 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу 10100000 І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені 1010100г г) Робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

До підрозділу 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені 1.1г г) працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків:

- основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка;

- лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться не правильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Порядок звернення за перерахунком пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

П. 4.1. Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Відповідно до п. 1.9. Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з п. 2.7. Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. пп. 2-4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

В свою чергу п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачає подання таких документів:

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Згідно з приписами п. 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п. 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Маріупольським ОУ ПФУ рішення від 17 січня 2020 року № 24 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Цим рішенням позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з неможливістю перевірити достовірність відомостей про її пільговий стаж і заробітну плату, оскільки підприємство, на якому знаходиться позивач, знаходиться на тимчасово окупованій території.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення Маріупольського ОУ ПФУ належить перевірити на відповідність критеріям наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Надаючи оцінку правомірності відмови відповідача в перерахунку пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Вирішуючи питання щодо можливості врахування відомостей, наведених у довідках, виданих підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території, суд виходить з такого.

Місто Шахтарськ Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).

Постановами Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІ та № 254-ІІV місто Макіївка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини 2» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016).

«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважає Європейський суд з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих підприємством, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 554/3179/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 227/4503/16 тощо.

Виходячи з цих міркувань, пенсійний орган мав прийняти до розгляду та взяти до уваги відомості, наведені в документах, виданих відокремленим підрозділом «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит», зокрема в довідках про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; в довідках про заробітну плату та наказах про атестацію робочих місць.

Відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або в архівній установі, які знаходяться на тимчасово окупованій території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення.

Довод відповідача про невідповідність прізвища, імені, по батькові позивача у довідках, виданих відокремленим підрозділом «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит», та в її паспорті суд вважає надуманим та відхиляє, оскільки така «невідповідність» полягає у тому, що в довідках прізвище, ім`я, по батькові позивача вказані російською мовою, а в паспорті - українською мовою.

Суд встановив, що в період з 24 квітня 1999 року по 30 березня 2015 року ОСОБА_1 працювала у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» гірничим робочим підземним на маркшейдерських роботах.

Робота позивача за професією, що включена до Списку № 1 підтверджена належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Про пільговий характер роботи позивача свідчать також дані уточнюючих довідок та індивідуальні відомості про застраховану особу.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до її страхового та спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду роботи з 24 квітня 1999 року по 30 березня 2015 року.

Суд встановив, що під час призначення пенсії відповідач зарахував ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу за Списком № 1 періоди її роботи з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року.

Періоди роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» державного підприємства «Шахтарськантрацит» гірничим робочим підземним на маркшейдерських роботах з 24 квітня 1990 року по 31 грудня 1998 року та з 01 січня 2011 року по 31 травня 2014 року зараховані до страхового стажу, до пільгового стажу за Списком № 1 ці періоди не зараховані; період роботи з 01 червня 2014 року по 30 березня 2015 року ні до страхового, ні до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховані.

При цьому жодних висновків і мотивів щодо не зарахування до страхового і пільгового стажу вказаних періодів відповідач не навів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Маріупольське ОУ ПФУ протиправно не зарахувало ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 24 квітня 1990 року по 31 грудня 1998 року та з 01 січня 2011 року по 31 травня 2014 року; а також протиправно не зарахувало до страхового і до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01 червня 2014 року по 30 березня 2015 року.

З огляду на невмотивованість рішення Маріупольського ОУ ПФУ в цій частині, суд не може замість пенсійного органу визначати підстави не зарахування ним до загального і пільгового стажу позивача того чи іншого періоду, і, самостійно визначивши такі підстави, надавати їм правову оцінку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Маріупольського ОУ ПФУ від 17 січня 2020 року № 24 «Про відмову в перерахунку пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи в перерахунку пенсії, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення Маріупольського ОУ ПФУ від 17 січня 2020 року № 24 «Про відмову в перерахунку пенсії» є протиправним, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати це рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання Маріупольського ОУ ПФУ повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 15 січня 2020 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по заробітній платі і по стажу з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Враховуючи суть порушеного позивачем питання, виходячи зі змісту її заяв від 15 січня 2020 року, та її позовних вимог, суд дійшов висновку, що покладання на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 є належним способом порушеного права.

Вимоги позивача в частині зобов`язання відповідач провести перерахунок пенсії задоволенню не підлягають, оскільки суд не може перебирати на себе компетенцію територіального органу Пенсійного фонду України, до повноважень якого належить здійснення цих повноважень.

Вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача виплатити пенсію після перерахунку не підлягають задоволенню як такі, що є передчасними.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою від 17 серпня 2020 року суд відстрочив позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,80 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Надана позивачем квитанція про сплату судового збору від 21 вересня 2020 року № 74 не приймається судом в якості належного доказу сплати судового збору, оскільки за цим платіжним документом кошти перераховані за реквізитами, не призначеними для зарахування судового збору за подання позовної заяви до Донецького окружного адміністративного суду.

За цим платіжним документом судовий збір до державного бюджету України не зарахований.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив вимоги позивача як в частині визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень, так і в частині зобов`язання його вчинити певні дії, а тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

При цьому позивач має право на повернення сплачених нею у якості судового збору коштів в Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 421718861, місцезнаходження: 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27а) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 січня 2020 року № 24 «Про відмову в перерахунку пенсії».

3. Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 15 січня 2020 року перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по заробітній платі і по стажу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя Т.О. Кравченко