Справа № 420/13155/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрована АДРЕСА_1 ; проживає АДРЕСА_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (вул.Поправки Юрія,6, офіс 14), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» (вул.Саксаганьського,14, офіс 301) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду 27.07.2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни, в якому позивач просила: - визнати протиправною та скасувати постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , провадження у якій відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною у ВП №64989108; повернути кошти, що були стягнути; зобов`язати убрати інформацію з реєстру боржників відносно неї.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року позов залишений без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач подала до суду позов до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд», в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача припинити виконавче провадження ВП №64989108 та виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників; стягнуті суми грошових коштів у ВП №64989108, як з пенсії, так і з інших доходів боржника - ОСОБА_1 повернути їй. Також позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року поновлений строк звернення до суду з даним позовом, позов прийнятий до розгляду та відкрите провадження у справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №420/13155/21. Зупинено дію постанови від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП№64989108, за якою звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1 до набрання законної сили рішення по справі №420/13155/21. В решті задоволення заяви відмовлено.

Позивачка зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає за адресою: АДРЕСА_4 , що було вказано при підписані з публічним акціонерним товариством Платинум банк (ТМ Platinum Bank) кредитного договору зі страхуванням життя та можливістю перенесення платежу (каса) №2864/4195BCLKC1K1 від 23.10.2015. Працює у ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла- садок) ЩАСТЯ».

Позивачка вважає, що відповідачу було відомо про відсутність підстав приймати до примусового виконання виконавчий напис №4976 від 09.03.2021 року, тому постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, а виконавче провадження № 64989108 - припиненню.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 4976 від 09.03 2021 року про стягнення з неї - ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 27313,43 грн.

ТОВ «ФК «Аланд» можливо подало приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Малковій М.В. заяву про примусове виконання виконавчого напису №4976, але їй - позивачці про це невідомо, оскільки з ТОВ «ФК «Аланд» вона не укладала жодного кредитного договору, не отримувала від нього ніяких кредитних коштів, у неї немає боргових зобов`язань перед ТОВ «ФК «Аланд».

На думку позивачці напевно інформацію про адресу проживання ОСОБА_1 зазначив саме стягувач - ТОВ «ФК «Аланд». На цій підставі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. винесла постанову від 02.04.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64989108 з примусового виконання виконавчого напису №4976, вчиненого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Проте ані місце проживання, ані місце реєстрації ОСОБА_1 не було зазначено у виконавчому написі нотаріуса №4976 від 09 березня 2021 року.

Замість цього була вказана невідома адреса для ОСОБА_1 у АДРЕСА_5 , а також ще одна адреса, «місце проживання» ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_6 , що слугувало для відповідача, виконавчим округом якої є місто Київ, відкрити виконавче провадження.

Позивачка вважає, що вказана у виконавчому написі №4976 від 09.032021 року інформація про місце проживання позивача (боржника у виконавчому провадженні) у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації про дійсне місце проживання боржника на час відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 стверджує, що не проживає, не перебуває, не працює та немає майна у місті Києві, а тому не було підстав для прийняття постанови приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. Незважаючи на це, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. збільшила суму боргу ОСОБА_1 в ВП № 64989108 до 30713.77 грн, що складається з: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 699.00 гри, суму боргу за виконавчим документом у розмірі 7313.43 грн, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2731.34 грн.

Позивач вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маяковою М.В. порушено вимоги ст. 25 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, бо вона не мала права приймати до виконання виконавчі документи, поза межами м.Київ - її виконавчого округу.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Але оскільки жодна адреса, вказані в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника- позивача ОСОБА_1 від 02.04.2021 у ВП № 64989108 не мають до неї відношення, то необхідно вважати, що вона не була повідомлена згідно чинного законодавства України ані про виконавчий напис від 09.03.2021 №4976 приватного нотаріуса Горая О.С., ані про постанову у ВП № 64989108, а тому були порушені вимоги ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження про надсилання документів виконавчого провадження, чим порушені її - ОСОБА_2 права.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Позивач зазначає, що приватного виконавця Малкову М.В. повідомляли в досудовому порядку про незаконність її дій, посилаючись на постанову Верховного Суду в справі № 380/7750/20 адміністративне провадження №К/9901/1690/21 від 31.03.2021 року, якій визначив, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Частинами 2, 4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. З Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчі написи нотаріусів.

Тобто, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майка боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийнятті до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження.

26.03.2021 року стягувач - ТОВ «ФК «Аланд» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів. У виконавчому написі вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_7 Тобто, виконавчим документом встановлено, то місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» зазначення місця проживання чи перебування фізичної особи - боржника є обов`язковою вимогою до виконавчого документа.

На час вирішення даного судового спору виконавчий напис №4976 від 09.03.2021 року є чинним, що позивачем не заперечувалося.

Таким чином, виконавчий напис нотаріуса слугував підставою для відкриття спірною виконавчого провадження.

В даному випадку приватним виконавцем жодним чином не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема статтю 24 цього Закону.

Відповідачем вказано, що нею направлена постанова про відкриття виконавчого провадження за адресами АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 .

Відповідач також звернула увагу на те, що позивач у позові посилається на не правомірність відкриття виконавчого провадження, але предметом спору не є постанова про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні 12.08.2021 року позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, просили задовольнити позовні вимоги, а також подали додаткову заяву, в якій просили ухвалити окрему ухвалу у зв`язку з численними порушеннями законів зі сторони Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В.

13.08.2021 суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 26.03.2021 року стягувач - ТОВ «ФК «Аланд» звернулося до приватного виконавця із заявою вих.№20029377 від 26.03.2021 року про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 27313,43 гривень. До заяви надана копія виконавчого напису.

У виконавчому написі №4976 від 09.03.2021 року вказано місце реєстрації боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

При цьому відповідачем надана копія кредитного договору ОСОБА_1 з ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» №2864/4195BCLKC1K1 від 23.10.2015, якій підписаний ОСОБА_1 та в якому зазначена її адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання : АДРЕСА_4 .

30.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №64989108 з виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року, в якому відповідачем зазначено, що документ видав приватний нотаріус Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С., вказані адреси боржника: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 .

30.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2731,34грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 мінімальні витрати у розмірі 669,00грн.

02.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ГУ ПФУ в Черкаській області та в ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ».

29.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. прийнята постанова про зміну реєстраційних даних, якою внесені зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість суб`єкт, що видав ВД: приватний нотаріус Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С. зазначити суб`єкт, що видав ВД: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В.

Листом від 28.04.2021 року на адресу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. Товариством з обмеженою відповідальністю «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ» направлено повідомлення про звернення представника ОСОБА_1 за довіреністю Карлінського А.О. про невиконання вимог приватного виконавця щодо стягнення до вирішення питання у суді.

Листом від 01.06.2021 року приватний виконавець Малкіна М.В. на вказаний лист повідомила заявника про необхідність виконання постанови та роз`яснила, що звернення до суду не зупиняє виконання виконавчого документа.

Згідно наданих документів виконавчого провадження платіжними дорученнями ГУ ПФУ у Черкаській області на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року перераховані кошти в травні та червні 2021 року по 796,05грн. Розпорядженнями приватного виконавця Малкіної М.В. частина коштів перерахована на рахунок ОСОБА_3 , частина на рахунок стягувача.

На підставі ухвали суду від 04.08.2021 року про забезпечення позову по справі №420/13155/21 шляхом зупинення дії постанови від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП№64989108, за якою звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1 до набрання законної сили рішення по справі №420/13155/21 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. направлена на адресу ГУ ПФУ у Черкаській області та ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ» Вимога про зупинення стягнення на підставі постанови від 02.04.2021 року ВП 64989108.

Позивачем по даній справі оскаржена постанова від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП№64989108, згідно з якою звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ».

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 25, зокрема, пунктом 1 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень» передбачені виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця, до них відносять: територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Єдиний реєстр приватних виконавців України містить відомості про приватних нотаріусів, у тому числі виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно відомостей з ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчим округом приватного виконавця Малкової М.В. є м. Київ.

Частиною 1 ст.3 Закону України №1404-VIII визначені виконавчі документи, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (п.3).

Частиною 2 ст.5 Закону України №1404-VIII визначений перелік рішень, за якими приватний нотаріус не має права здійснювати примусове виконання. До вказаних рішень не відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 4 Закону встановлені вимоги до виконавчого документа, в якому повинно бути зазначено, крім іншого, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) боржника, адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб.

У виконавчому напису №4976 від 09.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 27313,43 гривень та наданого для відкриття виконавчого провадження ТОВ «ФК «Аланд» відповідачу вказано місце реєстрації боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Частинами 1,2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Судом встановлено, що стягувач - ТОВ «ФК «Аланд» 26.03.2021 року звернулося до приватного виконавця із заявою, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 27313,43 гривень. До заяви надана копія виконавчого напису.

Оскільки у виконавчому написі №4976 від 09.03.2021 року вказано місце проживання: АДРЕСА_7 відповідачем враховуючи вказані приписи ст.24 Закону, а також відсутність підстав встановлених ч.4 ст.4 Закону для повернення виконавчого документа, відповідачем прийнята 30.03.2021 року постанова про відкриття виконавчого провадження №64989108 з виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року.

Таким чином, відповідач при відкритті виконавчого провадження діяв у відповідності до вимог законодавства.

Верховний Суд в ухвалі від 25.01.2019 року по справі №511/1342/17, а також у постанові від 09.12.2020 року по справі №460/3537/20 зазначав, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу. Законодавець, визначаючи місце виконання рішення, вживає поняття «місце проживання» та «місце перебування», під якими розуміються відповідно адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, та житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Оскільки за приписами ч.2 ст.2 Закону України №1382-ІV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження, то законодавець розрізняє поняття «місце проживання», «місце перебування» і «місце реєстрації».

Отже, визначальне значення для визначення місце виконання рішення має саме місце проживання/перебування боржника-фізичної особи, а не місце його реєстрації, а також місцезнаходження майна боржника.

При надходженні виконавчого документа приватний виконавець зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених ч.1 ст.4 Закону України №1404-VIII, зокрема, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У випадку, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, тобто якщо адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що вказана у виконавчому документі, або місцезнаходження майна боржника не знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний повернути виконавчий документ без виконання відповідно до приписів п. 10 ч.4 ст.4 Закону України №1404-VIII.

При наявності такої конструкції правової норми та відсутності вимоги щодо перевірки приватним виконавцем до відкриття виконавчого провадження місця проживання чи перебування фізичної особи, законодавець фактично поклався на добросовісність стягувача, якій звертається до виконавця та самого виконавця.

При цьому недобросовісність у вказаних правовідносинах тягне порушення законодавства, а саме виконання виконавчих дій виконавцем поза виконавчим округом.

Останні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.03.2021 року у справі №380/7750/20 та від 05.05.2021 року у справі №160/15005/20 вказують саме на ці обставини.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді даної справи суд вважає за необхідне врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2021 року у справі №380/7750/20, які полягають у наступному.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що положення ст.24 Закону України №1404-VIII оперують термінами «місце проживання, перебування» боржника, а не «зареєстроване місцем проживання» як чинником, який впливає на визначення місця виконання рішення.

Спираючись на цільове тлумачення цієї норми у системному зв`язку з іншими положеннями зазначеного Закону, таку її конструкцію можемо пояснити тим, що виконавчі дії мають провадитися з урахуванням (в межах) дійсного/фактичного місця проживання боржника. Тобто «примусове виконання» рішень має бути певним чином «наближеним», прив`язаним до місця проживання/перебування боржника, що, окрім іншого, дасть змогу останньому (чи принаймні створить йому відповідні умови) належним чином реалізовувати свої права та обов`язки як учасника виконавчого провадження (як-от: ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення).

Окрім того, здійснення виконавчих дій саме за місцем проживання/перебування боржника обумовлюється також змістом цих дій. Зауважимо, що йдеться про примусове виконання рішення, відповідно (встановлені) засоби й способи досягнення потрібного результату (належного виконання рішення) можна охарактеризувати як жорсткі стосовно боржника, адже виконавець зобов`язаний вживати всіх радикальних заходів для того, щоб рішення було виконано, позаяк

У вимірі цього спору, якщо узагальнити весь спектр виконавчих дій/рішень виконавця, можемо виснувати, що вони відбуваються «навколо» боржника і його майна, що дає розуміння, чому «місце виконання рішення» законодавець «прив`язав» до місця проживання, перебування боржника. Подібним чином можна пояснити опосередкованість місця виконання рішення місцезнаходженням майна боржника, на яке можна звернути стягнення (за рішеннями майнового характеру).

У контексті обставин цієї справи наведені міркування суду мають на меті донести думку про те, що місце проживання (або ж «адреса проживання», як зазначено у виконавчому написі приватного нотаріуса Горая О.С. від 14 серпня 2020 року № 17489) має відповідати дійсності. Іншими словами, не стільки номінальна адреса проживання боржника, скільки його фактичне, реальне місце проживання повинні визначати місце виконання рішення задля досягнення мети виконавчого провадження і дотримання його засад, визначених ст.2 Закону України №1404-VIII.

Колегія суддів погоджується, що виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі. Водночас, нагадаємо, приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (ч.2 ст.4 Закону №1403- VIII), повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (ч.1ст.4 Закону №1403-VIII).

Закріплені у ст.4 Закону №1403- VIII засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.

Отримавши заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в якому, як і в указаному виконавчому документі, зазначено дві різні адреси боржника, приватний виконавець не міг не звернути уваги, що ці адреси, якщо вирішувати питання про прийняття до виконання цього виконавчого документа, відсилають до різних виконавчих округів (Львівська область та місто Київ відповідно). Звідси виникає потреба з`ясування місця проживання боржника як умови прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, територіальним округом якої є місто Київ.

У контексті спірних правовідносин колегія суддів дійшла висновку, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. За описаної вище ситуації визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника (ОСОБА_1 ).

Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закону України №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Якщо трактувати місце виконання рішення у ситуації, подібній до тієї, яку маємо у цій справі, у той спосіб, як це зробив відповідач, то це (за своєю зовнішньою формою прояву) створюватиме умови для підміни суті визначеного Закону України №1404-VIII місця виконання рішення і пов`язаного з ним визначенням виконавчого округу приватного виконавця на формальність, що у підсумку нівелюватиме сенс виконавчого провадження і засади, з дотриманням яких воно має здійснюватися загалом.

Враховуючи вищезазначені правові висновки Верховного Суду та оцінюючи по даній справі №420/13155/21 дії приватного виконавця Малкіной М. В., виконавчим округом якої є місто Київ, остання не могла прийняти до примусового виконання виконавчий документ (виконавчий напис №4976 від 09.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.), місце виконання якого знаходиться в іншому виконавчому окрузі.

При цьому, відповідач надала до суду копії документів виконавчого провадження, у тому числі копію кредитного договору ОСОБА_1 з ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» №2864/4195BCLKC1K1 від 23.10.2015, якій підписаний ОСОБА_1 та в якому зазначена її адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання : АДРЕСА_4 .

У виконавчому написі №4976 від 09.03.2021 року вказано місце реєстрації боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Таким чином, назва вулиці у місті Одеси не співпадає, проте виконавець ігнорує вказані обставини та надсилає постанову про відкриття виконавчого провадження саме за адресою АДРЕСА_5 . Крім того, боржник не надав будь-яких доказів причетності позивача до адреси АДРЕСА_7 . Тобто згідно наданих документів боржник мав три адреси та всі вони віднесені до різних виконавчих округів).

Вже 02.04.2021 року, тобто через три дні після відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ГУ ПФУ в Черкаській області та в ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ», яке знаходиться в Одесі, що свідчить и про місце проживання (перебування) боржниці.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва здійснює виконавчі дії, які стосуються інших виконавчих округів, що за правовими висновками Верховного Суду нівелюватиме сенс виконавчого провадження і засади, з дотриманням яких воно має здійснюватися загалом.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є,зокрема, верховенство права.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, встановлені обставини по справі, суд для ефективного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог щодо скасування постанови відповідача від 02.04.2021 року та задовольнити їх шляхом визнання протиправними та скасування постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 30.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64989108 з виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року; постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ГУ ПФУ в Черкаській області; постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ».

Що стосується позовних вимог про повернення стягнутих сум грошових коштів у ВП №64989108, як з пенсії, так і з інших доходів ОСОБА_1 , то вони не підлягають задоволення при розгляді цієї справи, оскільки стягнуті з позивачці кошти та перераховані на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року на вказаному рахунку не знаходяться, так як згідно наданих копій документів виконавчого провадження перераховані згідно з розпорядженням відповідача на рахунки її та стягувача.

Крім того, суд не находить підстав для прийняття за результатами справи окремої ухвали на адресу відповідача. При цьому суд враховує, що діючим законодавством не покладено на виконавця обов`язку перевіряти достовірність відомостей, які зазначено у виконавчому документі. У даній справі у виконавчому документі виконавчому написі №4976 від 09.03.2021 року приватним нотаріусом вказані місце реєстрації боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 . Вказані адреси також були вказані стягувачем. Тобто порушення прав позивачці відбулось фактично за сукупністю дій вказаних осіб.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрована АДРЕСА_1 ; проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (вул.Поправки Юрія,6, офіс 14, м. Київ), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» (вул.Саксаганьського,14, офіс 301, м. Київ ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 30.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64989108 з виконання виконавчого напису №4976 від 09.03.2021 року; постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ГУ ПФУ в Черкаській області; постанову від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якими звернуто на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ТОВ «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) «ЩАСТЯ».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва