Справа № 718/846/21
Суддя: Скорейко В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/846/21
Провадження №2-а/718/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Скорейка В.В.

за участю секретаря судових засідань Гайдей А.М.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шалара І.В.

представника відповідча Замерзляка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: с.Дубівці Кіцманський район Чернівецька область) до старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Чернівецькі області Кіцена Олега (місце знаходження: вул. Заводська, 22 м. Чернівці), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місце знаходження: вул. м.Київ вул. Федора Ернста,3), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шалар І.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ДП18 № 822604 від 26.03.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 15.03.2021 біля 19 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 здійснив порушення вимог горизонтальної розмітки 1.1.(суцільна лінія) на ділянці дороги Н-03 км 346+746м с.Бояни Чернівецької області, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, у зв`язку із чим до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначає, що поліцейським Кіценом О. винесено постанову на підставі рапорту іншого поліцейського, який начебто встановив з відеозаписів порушення ПДР. Будь-які докази, які б свідчили про керування позивачем транспортним засобом відсутні. Крім цього, поліцейський під час розгляду справи місцем вчинення правопорушення вказував с.Магала, однак в оскаржуваній постанові зазначено автодорогу Н-03 346км+746 м, с.Бояни. Також під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останнім було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи з метою залучення адвоката, яке поліцейським відхилено, що потягло за собою порушення прав позивача на правову допомогу.

Вказує, що поліцейським Кіценом О. всебічно, повно та об`єктивно не з`ясовано обставини справи, не зазначено у постанові будь-які фактичні дані, на яких ним зроблено висновок про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Доказів вини ОСОБА_1 у постанові не зазначено, тому вважає, що постанова про накладення стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Представник відповідача Єрмоленком В.В., який діє в інтересах старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Чернівецькій області Кіцена О.І., подано відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що шляхом перегляду відеозаписів з відеореєстратора, розміщеного у службовому транспортному засобі Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 у період часу з 19 год. 30 хв. 15.03.2021 року по 21 год. 15 хв. 15.03.2021 року виявлено, що патрульний поліцейський, який заступив на службу 15.03.2021 року у вказаний проміжок часу неодноразово порушував ПДР без достатніх правових підстав (не виконуючи невідкладне службове завдання). Зокрема, водій оперативного транспортного засобу Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 в Чернівецькій області, автодорога Н-03 км 346+746 м (с.Бояни), керуючи ТЗ на дорозі, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, перетнувши дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 8.5.1 РДР, якими визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певних режим і порядок руху. Лінії 1.1. та 1.3 перетинати забороняється. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейським Кіценом О.І. було роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП та відповідно до ч.1 ст.283, п.1.ч.284 КУпАП виненесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Від отримання копії постанови позивач відмовився, у зв`язку із чим її було направлено засобами поштового зв`язку.

Крім того, у відповідності до розстановки сил та засобів батальйону УПП в Чернівецькій області з 20 год. 15.03.2021 року по 08 год. 16.03.2021 року ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 заступив на службу у складі екіпажу №1004 на автопатрулювання відрізку автошляху Чернівці-Атаки на транспортному засобі Mitsubishi Outlander НОМЕР_1. У відповідності до журналу №2022 виїзду та повернення транспортних засобів, водій ОСОБА_1 отримав вище вказаний транспортний засіб 15.03.2021 року о 19 год. 03 хв. та повернув 16.03.2021 року о 09 год. 43 хв., про що свідчать його особисті підписи у відповідних графах журналу. Факт передачі керування службовим автомобілем іншим особам позивач не повідомляв.

Також вказує, що відеозаписи з реєстратора 26 Xiaomi YI серійний номер 1715F64883 відображають безперервне відтворення подій у проміжку часу 15.03.2021 року з 19 год. 30 хв. до 21 год. 15 хв., зокрема о 21 год.01 хв. позивач виходить з СП «Атаки» та прямує до водійського сидіння службового автомобіля, після цього ТЗ рушає з місця та продовжує рух.

Згідно списку завдань, сформованих базою даних ІПНП за відповідний проміжок часу, слідує, що на ОСОБА_1 не покладалося невідкладних службових завдань.

Враховуючи те, що виявлення та припинення правопорушень в сфері забезпечення дорожнього руху є прямим обов`язком інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Чернівецькі області Кіцена О.І. та те, що останнім під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не було порушено вимог ч.2 ст.2 КАС України, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. В діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

Представник позивача у судовому засідання підтримав доводи позовної заяви. Просив суд взяти до уваги те, що доказів на підтвердження вчинення правопорушення, поставленого у вину позивачу, відповідачі не надали. Окрім цього, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, як наслідок, в силу положень ч. 3, 4 ст.70 КАС України відеозапис з нагрудної камери поліцейського СЕ00203 не містить жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не є доказом (аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі справа №524/9716/16-а). З наданих позивачеві і суду відеозаписів з бодікамери СЕ00203 не можливо встановити особу, яка перебувала за кермом автомобіля, який був відображений на відеозаписах, переглянутих в судових засіданнях під час судового розгляду.

Як встановлено частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,

Відповідно до п.8.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту - ПДР України), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

В матеріалах справи відсутні докази які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив рух з порушенням вимоги ч. 1 ст. 122 КупАП, а саме: перетнув дорожню горизонтальну суцільну лінії розмітки, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Аналіз положень статей КУпАП 251, 252, 258, 280 дозволяє дійти висновку, що зміст постанови ДП18 № 822604 у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17). Між тим як встановлено під час судового розгляду, у оскаржуваній постанові відсутні докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, поліцейський Кіцен О.І. під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставини справи, не зазначив у постанові будь-яких фактичних даних, на підставі яких ним зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення. Доказів вини позивача у постанові не зазначено та під час судового розгляду справи судом не встановлено.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про те, що автомобілем керував саме позивач та на час винесення постанови поліцейським не було встановлено водія транспортного засобу. З відеозаписів наданих відповідачем не встановлено жодного фрагменту, який би свідчив про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також варто зазначити, що позивач був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Відповідач не забезпечив отримання ОСОБА_1 правової допомоги, не повідомив про можливість користування послугами адвоката, тим самим грубо порушив норми КУпАП та Конституції України. Під час розгляду справи позивач подав клопотання про оголошення перерви в розгляді справи для звернення за правовою допомогою. Однак відповідач безпідставно і необґрунтовано його відхилив, що також є грубим порушенням норм Закону. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а відповідно й порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі 524/9827/16-а від 18.02.2020 року, у якій встановлено, що якщо поліцейським розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу без надання права водію скористатися правовою допомогою адвоката - постанова підлягає скасуванню.

Також варто зазначити, що постанова оголошена не була, зокрема позивачеві не оголошено рішення, прийняте у даній справі, що є порушенням вимог КУпАП. Працівник УПП в Чернівецькій області Кіцен О.І. грубо порушуючи норми чинного законодавства прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів та за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Достовірність доказів, наданих відповідачем під час судового розгляду даної справи є сумнівною, а доводи - необґрунтованими, оскільки відповідач не подав жодних вагомих доказів на підтвердження вини позивача.

Виходячи з вищенаведеного, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №822604 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Представник відповідача Замерзляк О.В. в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позову з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, правом на відзив не скористався.

Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.03.2021 року інспектораом з ОД ВМАЗ УПП в Чернівецькі області Кіценом Олегом була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 822604 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 15.03.2021 року о 19 год. 55 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 здійснив порушення вимог горизонтальної розмітки 1.1.(суцільна лінія) на ділянці дороги Н-03 км 346+746м с.Бояни Чернівецької області, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, у зв`язку із чим до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.5.1Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 розділу 34 Правил дорожнього руху.

Відповідно до змісту п.1 розділу 34 Правил дорожнього руху визначається, що горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Також, згідно змісту п.1 розділу 34 Правил дорожнього руху визначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Як виняток, лінію 1.1 перетинати дозволяється, якщо нею позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, а також, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Горизонтальна розмітка 1.5 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку;

Горизонтальна розмітка 1.6 (лінія наближення - переривчаста лінія, в якій довжина штрихів утричі перевищує проміжки між ними) - попереджає про наближення до розмітки 1.1 або 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків;

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не визнав та відмовився від отримання копії постанови, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, наданого представником відповідача.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З оглянутих відеозаписів файлів IMG_3404, IMG_3401, 2021_0315-210127, 2021-0315_203137 судом встановлено, що позивач керуючи службовим транспортним засобом марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху. При цьому встановлено, як позивач сідав та вставав із згаданого транспортного засобу.

Окрім того із журналу виїзду та повернення транспортних засобів слідує, що ОСОБА_1 здійснив виїзд службовим автомобілем номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до записів із Журналу № 1268 обліку інструктажів водіїв слідує, що перед початком службової зміни ОСОБА_1 пройшов відповідний інструктаж.

В судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що не пам`ятає хто саме керував службовим транспортним засобом під час патрулювання 15.03.2021 року, оскільки вже пройшов значний відрізок часту та в його практиці бували випадки, коли члени екіпажу під час керування авто змінювали одне одного. Не пам`ятає факту порушення ПДР. Крім того вказав, що на момент початку їхнього патрулювання відеореєстратор не працював, так як не відображалася картинка на його дисплеї. Підтвердив факт керування ОСОБА_1 15.03.2021 року службовим автомобілем.

Крім того представник позивача, вказує на те, що поліцейський притягнув його довірителя до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законом порядку, зокрема, під час розгляду справи, відповідач не задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи через бажання отримати правову допомогу адвоката, чим позбавив можливості скористатися своїм гарантованим правом на захист.

З долученого до матеріалів справи відеозапису слідує, що позивачу було надано можливість скористатись послугами адвоката, проте позивач своїм правом не скористався, при цьому, не вказував про здійснення виклику адвоката, та не зазначав про необхідність надання додаткового часу для його приїзду.

Тому судом не встановлено будь-яких порушень/обмежень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в п. 32 справи «Максименко проти України», обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП, не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 822604 від 26.03.2021 року.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним увчиненні правопорушення,передбаченого ч.1ст.122КУпАП,правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн., а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Чернівецькі області Кіцена Олега, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіцманського

районного суду В.В. Скорейко