Справа № 2а-163/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-163/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року м. Кузнецовськ

о 11 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни. -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, за 2006-2009 роки відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, та виплачувати це підвищення пенсії в такому розмірі в майбутньому. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а також тим, що вона має статус дитини війни.

Позивачка і представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

Із письмових заяв від 21 травня 2010 року, 21 вересня 2010 року і 07 жовтня 2010 року слідує, що ОСОБА_1 просить розглянути справу у її відсутності на підставі наявних доказів та задоволити позовні вимоги повністю.

Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить суд відмовити в їх задоволенні, про що зазначило в письмових запереченнях. Згідно з доводами відповідача ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, якою обґрунтовується позов ОСОБА_1 , діяла до 01 січня 2008 року та не передбачає яким саме органом, за рахунок яких коштів та в якому порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії. Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вважає, що фінансове забезпечення вказаної державної соціальної гарантії повинно здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, проте відповідні видатки з Державного бюджету на виплату вказаного підвищення до пенсії у 2006-2008 роках не були передбачені. Окрім цього, свої заперечення проти позову ОСОБА_1 відповідач обґрунтовує неприведенням у відповідність положення Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» і Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» в зв`язку з визнанням їх неконституційними рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 і від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, відсутністю нормативного акту про відновлення дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції та відсутністю нормативного акту, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком для визначення вказаного підвищення до пенсії дітям війни. При цьому управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області покликається на ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначає про неможливість застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Також відповідач стверджує, що нарахування та виплата підвищення до пенсії дітям війни у 2008 році повинно здійснюватися в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року, зокрема: з 22 травня 2008 року - 48 грн. 10 коп., з 01 липня 2008 року - 48 грн. 20 коп. та з 01 жовтня 2008 року - 49 гри. 80 коп.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.4. 6 ст. 128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивачки і представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №115272 слідує, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та на підставі її заяви від 02 червня 1992 року, зареєстрованої за №289. отримує пенсію за віком.

Дані паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 26 травня 2000 року, свідчать, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, слідуючи вимогам ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачка є дитиною війни. Дані обставини не спростовуються відповідачем.

Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позові, щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, їй нараховувалося та виплачувалося відповідачем протягом 2006-2009 років у меншому розмірі, ніж передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З розпоряджень управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області слідує, що відповідач здійснював нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни з 01 січня 2008 року - 47 грн. 00 коп.. з 01 липня 2008 року - 48 грн. 20 коп.. з 01 квітня 2009 року -49 грн. 80 коп.

Отже, право ОСОБА_1 , як дитини війни, на отримання щомісячного підвищення до пенсії відповідачем не оспорюється. Однак, розмір здійсненого управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області нарахування та виплати позивачці щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, не відповідає розміру, встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм обчислення вказаного розміру підвищення до пенсії є мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

При цьому суд визнав, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а також відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки щомісячне підвищення до пенсії позивачці, як дитині війни, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, та його виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного на рівні прожиткового мінімуму для осіб. які втратили працездатність.

Цих вимог закону відповідачем не виконано, оскільки нарахування та виплата щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, здійснені позивачці в значно меншому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В результаті розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що право ОСОБА_1 на одержання щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2009 року включно управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області порушено та підлягає захисту в судовому порядку. Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не здійснило нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни-», в період час) з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2009 року включно. Така бездіяльність відповідача є протиправною. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, в період часу з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2009 року включно є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

При цьому суд врахував, що дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», та відновлено дію ст.6 Закону №2195-ІV у зв`язку з виключенням п.17 ст.77 Закону України від 20.12.05р. N 3235-ІV одночасно викладено в іншій редакції ст.110 Закону України від 20.12.05р. N 3235-ІV, згідно з якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону №2195-ІV запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Положення цієї норми не визнавалися неконституційними. Отже, зважаючи, що у 2006 році виплата підвищення до пенсії дітям війни була обумовлена поетапним запровадження виплат і результатами виконання бюджету, а порядок таких виплат Кабінетом Міністрів України не був визначений, суд вважає, що підстави для присудження ОСОБА_1 підвищення до пенсії за 2006 рік - відсутні.

Дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2007 році була зупинена Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з урахуванням ст. 111 зазначеного Закону, якою передбачено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року в справі №6-рп/2007 вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними. Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Отже, з наведеного слідує, що у 2007 році позивачка мала право на підвищення до пенсії у розмірі, визначеному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року в справі №6-рп/2007), за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно.

У 2008 році ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була змінена і викладена у новій редакції Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). У відповідності до п.6 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Таким чином, з викладених підстав у 2008 році позивачка мала право на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 №10-рп/2008) в період часу з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року. У 2009 році позивачка також мала право на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними).

У відповідності до ч.2ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте всупереч цим вимогам відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності щодо нарахування і виплати позивачці підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний іахист дітей війни». ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2. ч.1 ст.8. ч.4 ст.9. ч.ч.2, 6 ст.71, ч.4 ст. 128. ч.1 ст. 158. ст. 159. ч.ч. 1-3 ст. 160. ст.ст. 161-163, ч.ч. 1-3 ст. 186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2009 року включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем - з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд