Справа № 120/1636/20-а
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 120/1636/20-а

адміністративне провадження № К/9901/27200/21

Cуддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М.Б., перевіривши касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС у Вінницькій області (як правонаступника Головного управління ДПС у Вінницькій області) на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі №120/1636/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року Відокремлений підрозділ ДПС у Вінницькій області подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі №120/1636/20-а.

Касаційна скарга не відповідає вимогам закону.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник, як на підставу відкриття касаційного провадження посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме - відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм частин другої та третьої статті 31 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах.

На обґрунтування наявності вказаної підстави касаційного оскарження скаржник посилається на помилковість висновку суду апеляційної інстанції про те, що договір оренди земельної ділянки від 18 квітня 2014 року, укладений між позивачем та Вінницькою міською радою, з 28 червня 2016 року вважається розірваним.

Водночас висновок апеляційного суду про розірвання договору є наслідком встановлення фактичних обставин. Встановлення різних фактичних обставин не виключає протилежність правової оцінки спірних правовідносин.

У касаційній скарзі відсутнє обгрунтування неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, як обовязкової умови оскарження рішення апеляційного суду, зокрема і на підставі пункту 3 частини четвертої статті 332 КАС України

Так, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального (та/чи процесуального) права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; зазначення того у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як, на думку скаржника, така норма повинна застосовуватися.

При цьому скаржником не наведено належних обґрунтувань у чому саме полягає неправильне застосування вказаних норм та як саме їх необхідно застосовувати.

Наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", заявник раніше реалізовував своє право на касаційне оскарження у цій справі.

Так, ухвалами Верховного Суду від 24 грудня 2020 року, від 28 січня 2021 року, від 12 березня 2021 року, від 14 квітня 2021 року, від 24 травня 2021 року, від 23 червня 2021 року касаційні скарги були повернуті як такі, що не містили підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою усьоме, скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які вказав Верховний Суд. Повторно подана касаційна скарга додаткових обґрунтувань не містить.

Враховуючи те, що касаційна скарга не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі №120/1636/20-а - повернути.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Б. Гусак